Справа №443/392/18
Провадження №2-о/443/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, звернулась в суд з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), яке видано 14.12.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Ходорівського цукрового заводу, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що в березні 2018 року вона звернулася до нотаріуса із метою розпорядитись належною квартирою, шляхом посвідчення договору дарування. Постановою нотаріуса їй у вказаному праві відмовлено. Також розяснено, що договір дарування не може бути посвідчений, так як наявні розбіжності в її правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України, а саме: згідно паспортних даних прізвище зазначено як «Ніколайчук», а в свідоцтві про право власності на квартиру (будинок) «Николайчук». На даний час внесення виправлень до правовстановлюючого документу не виявилося неможливим, а тому вимушена звернутися до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_2 подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа приватний нотаріус Жидачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 подала заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з паспорта громадянина України, виданого Жидачівським РВ УМВС України у Львівській області 25 травня 2001 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 27 серпня 2003 року, свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ №279862, пенсійного посвідчення №116218 вбачається, що такі документи видані на імя «Ніколайчук Таїсія Афанасівна».

Разом з тим, в свідоцтві про право власності на квартиру (будинок), яке видано 14.12.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Ходорівського цукрового заводу, зазначено, що таке видано на імя «Николайчук Таїсія Афанасівна». Окрім того, відповідно до вказаного свідоцтва, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

З долученої до матеріалів справи постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.03.2018 року, вбачається, що заявниця зверталась до нотаріуса із метою розпорядитись належною квартирою, шляхом посвідчення договору дарування. Проте отримала відмову, у звязку з наявністю розбіжності в правовстановлюючих документах та паспорті громадянина України

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючих документах, а саме у свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), яке видано 14.12.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Ходорівського цукрового заводу, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, допущена помилка у написанні прізвища заявника, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), яке видано14.12.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Ходорівського цукрового заводу, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), яке видано 14.12.1993 року комісією по приватизації державного житлового фонду Ходорівського цукрового заводу, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко