КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року місто Київ

Унікальний номер справи № 753/6616/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/729/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Поливач Л.Д.

при секретарі: Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2018 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Мицик Ю.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и л а :

у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільною сумісною власністю подружжя.

05.05.2018 ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просила накласти арешт на автомобіль марки AUDI A4, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 та заборонити його відчуження, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

у/н справи № 753/6616/18 № а/п 22-ц/824/729/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Мицик Ю.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.05.2018 заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобіль марки AUDI A4, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 та заборонено відчуження даного автомобіля.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не врахував того факту, що позивач і відповідач на даний час знаходяться у зареєстрованому шлюбі, інколи проживають разом і використовують автомобіль для спільних цілей. Йому не відомо з яких підстав позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення порядку користування спільною сумісною власністю подружжя. У позивачки є земельна ділянка (житловий масив Осокорки), яка була придбана у шлюбі, за спільні кошти, але він ніколи не ставив питання про встановлення порядку користування даною земельною ділянкою, оскільки вони є однією сім'єю. Позивач не надала суду доказів про те, що автомобіль може бути проданий/заставдений/відчужений без нотаріальної згоди позивачки. Суд не взяв до уваги те, що у позивачки взагалі не має водійських прав і в разі задоволення позову позивачка не зможе використовувати даний автомобіль. Вважає, що накладення арешту міг бути тільки в тому випадку, якщо б шлюб було розірвано і стояло питання щодо поділу майна подружжя, на даний час шлюб не розірвано і майно не ділиться. Крім того, накладення арешту на автомобіль і заборона його відчуження не є співрозмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи Київського апеляційного суду.

21.06.2018 Київський апеляційний суд зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017, а з 03.10.2018 Київський апеляційний суд розпочав свою роботу.

У судовому засіданні представники апелянта ОСОБА_7 та ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що вона з відповідачем більше року не проживають однією сім`єю та відповідач подав до суду позов про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Незважаючи на накладення арешту на автомобіль їй відомо, що відповідач продав цей автомобіль 24.07.2018.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачка просить встановити порядок користування спільним сумісним майном: а саме автомобілем AUDI A4, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має виходити у першу чергу із предмета позову та правовідносин, які склалися між сторонами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення поову суд першої інстанції правильно виходив з того, що арешт накладається на автомобіль, який є предметом спору. Та обставина, що позивач заявила вимоги не про поділ майна, а про визначення порядку користування цим майном не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для забезпечення позову, оскільки у разі відчуження предмета позову виконання рішення суду, у разі задоволення позову буде неможливим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Обраний позивачем вид забезпечення позову пов'язаний із змістом пред'явлених позовних вимог, а також впливає на невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 06.11.2018.

Головуючий

Судді