Справа № 466/9356/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М. М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа - ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

27 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлої 25 жовтня 2007 року на земельну ділянку, наданої для ведення садівництва, площею 0,0563 га, розташованої в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території ОСОБА_4 міської ради, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2004 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.10.2007 року померла його мати ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 117207 від 26 жовтня 2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, надана для садівництва, площею 0,0563 га, розташована в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території ОСОБА_4 міської ради.

Вказану земельну ділянку його мати успадкувала після смерті її батька ОСОБА_6, померлого 10 серпня 1999 року, що належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 40506093, виданого ОСОБА_4 міською радою народних депутатів 20 травня 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455.

27 серпня 2004 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку спадкове майно.

13 листопада 2017 року позивач звернувся із заявою у ОСОБА_4 державну нотаріальну контору із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті його матері ОСОБА_5, померлої 25 жовтня 2007 року. Проте, листом за вих. №1957/02-14 від 17.11.2017 року отримав відповідь, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку є неможливим у звязку з відсутністю в спадковій справі правовстановлюючих документів, зокрема державного акту про право власності на земельну ділянку, тому він змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті матері, однак він не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, оскільки спадкодавцем було втрачено оригінал державного акту про право власності на землю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 надала пояснення, зазначені у викладеній позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечив, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Судом встановлено, що 25.10.2007 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 117207 від 26 жовтня 2007 року (а. с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, надана для садівництва, площею 0,0563 га, розташована в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території ОСОБА_4 міської ради.

Вказану земельну ділянку мати позивача успадкувала після смерті її батька ОСОБА_6, померлого 10 серпня 1999 року, що належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 40506093, виданого ОСОБА_4 міською радою народних депутатів 20 травня 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455.

Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті матері, однак він не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, оскільки спадкодавцем було втрачено оригінал державного акту про право власності на землю.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України серед підстав набуття права власності на земельні ділянки, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач, у встановлений законом термін, відповідно до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України звернувся до Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що у спадковій справі відсутні правовстановлюючі документи, зокрема державний акт про право власності на земельну ділянку. Дані факти підтверджуються долученою до матеріалів справи копією відповіді Другої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори (а. с. 8).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, ст. ст. 392, 1216-1217, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, 10.12.1985 р. н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку, надану для ведення садівництва, площею 0,0563 га, розташованої в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території ОСОБА_4 міської ради в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 жовтня 2007 року.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області безпосередньо шляхом подання в тридцятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_8