Справа № 278/1846/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зубчук І. В.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, яку в процесі розгляду справи уточнила (а.с. 72-74), та в якій зазначила, що 31 липня 2011 року помер її чоловік - ОСОБА_2, після смерті якого залишилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Травнева, 9, с. Вереси, Житомирський район, Житомирська область, який він прийняв, як спадщину, після смерті його батька ОСОБА_3.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4, однак отримала відмову у звязку з тим, що право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Травнева, 9, с. Вереси, Житомирський район, Житомирська область, за померлим не зареєстровано, тобто відсутній правовстановлюючий документ.

У звязку з наведеним просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Травнева, 9, с. Вереси, Житомирський район, Житомирська область, після померлого 31 липня 2011 року ОСОБА_2.

У судове засідання учасники справи або їхні представники не зявились.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача (а.с. 169).

Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 41).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

31 липня 2011 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2 (а.с. 95, 96).

Для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4, однак отримала відмову у звязку з тим, що право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Травнева, 9, с. Вереси, Житомирський район, Житомирська область, за померлим не зареєстровано, тобто відсутній правовстановлюючий документ (а.с. 127).

Відповідно до інформаційної довідки № 125803253 від 31 травня 2018 року за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності відсутні (а.с. 34).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 16 серпня 2017 року № 1441 згідно з погосподарською книгою № 1, особовий рахунок № 56, житловий будинок по вул. Щорса, 29-а (вул. Травнева, 9 (а.с. 16-17), в с. Вереси Житомирського району Житомирської області рахується за ОСОБА_3 (а.с. 25), який згідно зі свідоцтвом про смерть серії ІІ-ТП № 390220 помер 07 січня 1993 року (а.с. 29).

15 грудня 1989 року БТІ був складений технічний паспорт на житловий будинок по вул. Щорса, 29-а (вул. Травнева, 9 (а.с. 16-17), в с. Вереси Житомирського району Житомирської області, а якому власником зазначений ОСОБА_5 (а.с. 26-28).

Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 07 серпня 2018 року № 52885229 інформація про спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5 відсутня (а.с. 58).

Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України передбачена можливість власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 328 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст. 1276 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК україни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність доказів прийняття чоловіком позивача - ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_3, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Суд вважає за потрібне зазначити, що якщо спадкоємець помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, до його спадкоємців переходить лише право на прийняття належної йому частки спадщини, але не право власності на спадкове майно, право на яке він не встиг оформити.

Тобто, у звязку з тим, що спадкодавець позивача - ОСОБА_2 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, у виниклих правовідносинах має бути застосована спадкова трансмісія, тобто здійснення позивачем права на прийняття частки у спадщині, яка складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Травнева, 9, с. Вереси, Житомирський район, Житомирська область, на загальних підставах саме після ОСОБА_3, але не після ОСОБА_2.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з їхньою безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1276 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вересівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Зубчук