У Х В А Л А

06 листопада 2018 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Єршова Л.С., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 24 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачу була надано строк для усунення недоліків позову, зокрема для сплати судового збору.

Зазначену ухвалу позивач отримав 17.10.2018 року.

02.11.2018 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позову, в якій він частково усунув недоліки позову, проте судовий збір не сплатив. В свою чергу, позивач зазначив у своїй заяві, що ним вже подавався позов про розірвання шлюбу, який ухвалою по справі №522/16579/18 було йому повернуто, та він подав до суду заяву про повернення квитанції про сплату судового збору по зазначеній справі. Крім того, він вже звертався до суду з заявою про забезпечення доказів до подання позову про розірвання шлюбу та теж сплачував судовий збір, а тому сума судового збору повинна бути зменшена.

Розглянувши матеріали заяви позивача, суддею встановлено, що 18.09.2018 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 М.Б. з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 24.09.2018 року у відкритті провадження по справі №522/16579/18 за вищевказаним позовом відмовлено згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повернення йому оригіналу квитанції про сплату судового збору, сплаченого за подання 18.09.2018 року позову до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою від 02.11.2018 року по справі №522/16579/18 ОСОБА_1 повернуто судовий збір у розмірі 352,40 грн. та оригінал квитанції про його сплату.

Щодо сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів до подання позову про розірвання шлюбу, то суддя вважає, що у даному випадку сума судового збору може бути зменшена на суму судового збору, сплачену за відповідну заяву про забезпечення доказів (ч. 4 ст. 136 ЦПК України), а саме - 352,40 грн.

Щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Дослідивши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суддя встановив, що воно обґрунтовується лише тим, що він вже сплачував судовий збір за подання позову, але суд відмовив у відкритті провадження по справі, що відповідно не може надати можливість суду встановити достатні правові підстави для застосування приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Суд роз`яснює позивачу, що відмова у задоволенні цього клопотання не позбавляє права повторно його подати, дотримуючись всіх перелічених вище вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи те, що ухвала про повернення судового збору по справі №522/16579/18 постановлена 02.11.2018 року, а також запобігаючи погіршенню майнового стану позивача, на якій він посилається у заяві від 02.11.2018 року, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання до суду належних доказів сплати судового збору за подання позову про розірвання шлюбу на суму 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 127, 177, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.С. Єршова