Справа № 487/6681/17
Провадження № 2/487/896/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.03.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря Попович А.Г. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Товарна біржа «Нерухомість- Миколаїв», про визнання дійсною біржової угоди,-

В С Т А Н О В И В:

20.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсною біржової угоди, в обґрунтування якого зазначила, що 13.11.2001 р. між ними на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований на земельній ділянці 372,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. 4 Ялтинська, 12. Всі умови договору сторонами виконані, проте не було нотаріально його посвідчено, оскільки на час укладення, договори, зареєстровані на товарній біржі не підлягали нотаріальному посвідченню. У звязку з неможливістю встановити місце проживання відповідача по справі продавця, була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив до суду не надав, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Товарної біржи «Нерухомість-Миколаїв» в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був сповіщений у встановленому законом порядку, письмових пояснень до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.11.2001 р. на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташований на земельній ділянці площею 372,00 кв.м., з належними до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в м. Миколаєві, вул. 4 Ялтинська №12. Вказаний договір зареєстровано в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-959 13.11.2001 р.

Сторони виконали всі умови договору: ОСОБА_1 сплатила відповідачу вартість придбаного житла до підписання договору, прийняла його у власність, оплачувала витрати по його утриманню, відповідач передав ОСОБА_1 у власність вказаний житловий будинок, зобовязався звільнили його та виписати всіх мешканців.

Відповідно до ст.227 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Згідно роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з наступними змінами), якщо угода, яка відповідно до законодавства підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», є підстави для визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна-житлового будинку, розташований на земельній ділянці площею 372,00 кв.м., з належними до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в м. Миколаєві, вул. 4 Ялтинська №12, укладеного на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв», дійсним. А за такого, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), до ОСОБА_2 (місце проживання невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків: відсутні відомості), третя особа Товарна біржа «Нерухомість-Миколаїв» (місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 44/15, ) про визнання дійсною біржової угоди - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №12 по вул. 4 Ялтинська в м. Миколаєві, укладений на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» 13.11.2001 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстрований в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю за №1-959 13.11.2001 р.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: З.М. Сухаревич