КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/1392/18
Провадження №2/319/493/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2018 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Валігурського Г.Ю.,
при секретарі судового засідання Костенко А.В.,
сторони в судове засідання не прибули,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Більмак цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" в особі філії Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник Позивача у судове засідання не зявився, подав заяву якою просить суд розглянути справу за відсутності представника банку, вказуючи, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання також не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ст. 128 ЦПК України, що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 13 листопада 2018 року, розміщеної на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
08 липня 2008 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір № СП 16, про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення розрахунково касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, згідно якого Банк відкриває Клієнту рахунок в гривнях для обліку по ньому грошових коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України, правил МПС та Тарифів за послуги банку (пункт 1.1 Договору). В подальшому між сторонами укладений додатковий договір №1 від 01.07.2013 року до договору № СП 16 від 08.07.2008 року та додатковий договір №2 до договору № СП 16 від 08.07.2008 року.
У пункті 2 Додаткового договору сторони встановили, що всі інші умови договору, що не змінені цим Додатковим договором, залишаються чинними і сторони підтверджують по них свої зобовязання.
У відповідності до умов п. 3.3. Договору, клієнт зобовязаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з Договором.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Аналогічні умови встановлені сторонами у п. 3.9. Договору.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України Позивач обґрунтовано нарахував Відповідачу до сплати за прострочення виконання грошових зобовязань за Договором у період з 03 серпня 2016 року по 18 червня 2018 рік 2898, 95 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати боргу з повернення кредиту, з 01 липня 2015 року по 18 червня 2018 рік 1819, 15 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів, а всього 4718, 10 грн. та у період з 03.08.2016 року по 18.06.2018 рік - 602, 27 грн. три проценти річних за прострочення сплати кредиту, у період з 18.06.2015 року по 18.06.2018 рік - 426, 30 грн. три проценти річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 1028,57 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають до стягнення.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати Позивача по сплаті судового збору мають бути відшкодовані за рахунок останнього. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позов публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційну скаргу може бути подано до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області.
Відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВА №980198, виданий Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 21 серпня 1997 року, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: вул. Г. Сталінграда, б. 19, корп. 8, м. Сніжне Донецької області.
Суддя Г. Ю. Валігурський