Справа № 758/4643/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 вересня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюк В.В., за участю секретаря судового засідання Мишак І.Ю., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської у місті Києві районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Служби у справах дітей Оболонської у місті Києві районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що між позивачем та відповідачем 03.10.2015 р. було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 982, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час вагітності відповідач залишив позивача та в подальшому жодного інтересу не проявляв та не цікавився життям дитини. 30.01.2016 р. шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Оскільки, відповідач жодним чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовкою до самостійного життя, у зв'язку із чим, позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав, а також в інтересах малолітнього сина.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у разі виникнення обставин передбачених в ч. 1 ст. 280 ЦПК України проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав, відзив не подавав, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

До початку судового засідання від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримала в повному обсязі та просила прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Дитинство в Україні охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч. 2 ст. 1, ч. 3 ст. 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 03.10.2015 р. було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_3, про що зроблений відповідний актовий запис № 982, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14).

Від вказаного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_4, про що зроблений відповідний актовий запис № 1470, виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 16).

30.01.2016 р. шлюб між сторонами було розірвано, про свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 15).

Та обставина, що відповідач по справі є батьком малолітнього ОСОБА_3, підтверджується долученим до матеріалів справи копєю Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, де в графі відомості про батька зазначено - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18-19)

На час перебування справи в суді місце реєстрації відповідача суду не відоме. Згідно реєстру територіальної громади м. Києва - відповідача не знайдено (а.с. 39). Крім того, згідно довідки Оболонського управління поліції головного управління національної поліції у м. Києві вбачається, що встановити місце знаходження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 21.08.2017 р. неможливо, а відтак, проводяться подальші заходи з метою його розшуку (а.с. 33).

Оскільки, позивач не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання дитини, остання у вересні 2016 р. звернулася до Оболонського районного суду м. Києва про стягнення аліментів на утримання дитини та матері до досягнення дитиною трирічного віку.

23.01.2017 р. заочним Рішенням Оболонського районного суду м. Києва позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн., а також на утримання матері дитини аліменти у розмірі 2000 грн. (а.с. 22).

Оскільки відповідач ні в добровільному, ні в примусовому порядку аліменти не сплачує та вищезазначене заочне Рішення суду не виконує позивач звернулася до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Вказані обставини підтверджуються довідкою про неотримання аліментів від 11.04.2018 р. та довідкою розрахунком заборгованості по аліментам починаючи з 16.09.2016 р. по 01.04.2018 р. Станом на 01.04.2018 р. заборгованість відповідача по аліментам складає 55 548,32 грн. (а.с. 23-25).

Крім того, через наявність заборгованості зі сплати аліментів 07.03.2018 р. Подільським районним відділом державної Виконавчої служби було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання (а.с. 26 звороту - 31).

За інформацією Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було складено подання про оголошення в розшук боржника фізичної - особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44).

Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України (надалі за текстом - СК України).

Так, згідно зі ст. 19 Конвенції про права дитини держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право протиивитися неналежному виконанню батьками своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, при вирішенні питання можливості позбавлення батьківських прав одного із батьків дитини суд має з'ясувати чи дійсно останній мав можливість виконувати свої батьківські обов'язки та ухилявся від їх виконання.

Вказану позицію висловив ЄСПЛ, зазначивши, що суд, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз'єднання сім'ї, повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (справа «Шульц проти Польщі» (Schultzv. Poland), № 50510/99, від 08.01.2002 р.; «Реммо і Узункая проти Німеччини» (Remmoand Uzunkayav. Germany), № 5496/04, від 20.03.2007 р.; та «Полашек проти Чеської Республіки» (Polasekv. CzechRepublic), № 31885/05, від 08.01.2007 р.).

Статтею 19 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом 10 днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, органом опіки та піклування рекомендовано позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3

Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

30.01.2018 р. Рішенням Подільського районного суду м. Києва (справа № 758/7400/17) позивачу було надано дозвіл на реєстрацію місця проживання її малолітнього сина ОСОБА_3 без письмової згоди батька ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20-21).

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого, заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно

дитини.

Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Отже, судом встановлено на підставі переконливих доказів, що відповідач свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого сина, що порушує його право на належне утримання, виховання, турботу про фізичний та духовний розвиток з боку її батька, а тому порушене право підлягає судовому захисту, шляхом позбавлення останнього батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_3

Ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Проте, ухвалення цього рішення не позбавляє відповідача права, передбаченого у ст. 169 СК України за певних умов звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 152, 155, 157, 164, 166 СК України, ст. ст. 3, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 259, 260, 263-265 ЦПК України, Конвенцією про права дитини, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської у місті Києві районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити;

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2, як останнє відоме місце реєстрації, ідентифікаційний код НОМЕР_1) відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2, останнє відоме місце реєстрації, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2);

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_2, останнє відоме місце реєстрації, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду;

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення;

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи;

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Гребенюк