Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

Єдиний унікальний номер 263/12455/18

Номер провадження 22-ц/804/630/18

27 листопада 2018 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у складі судді Музики О.М.,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. На обґрунтування вимог посилається на те, що за умовами договору іпотеки від 20 листопада 2015 року відповідач передав в іпотеку позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на забезпечення виконання умов договору позики, укладеного між сторонами зі строком повернення до 18 листопада 2016 року. У зв'язку із неповерненням суми позики, посилаючись на ст. 33 Закону України «Про іпотеку», позивач просить суд у рахунок погашення заборгованості у розмірі 51600 за договором позики від 20 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_2 до ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20 листопада 2015 року, а саме: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3, шляхом визнання за позивачем права власності на указану квартиру; припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із переходом права власності на указану квартиру ОСОБА_2; виселити відповідача із квартири за адресою: АДРЕСА_1, та вселити ОСОБА_2 у зв'язку із переходом до нього права власності.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2018 року указану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2018 року скасувати та матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до п.6 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху. Судом позивачу пропоновано зазначити у позовній заяві: повні відомості про сторін, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; підтвердження того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, крім того до позовної заяви додані копії документів, які належним чином не посвідчені.

На виконання ухвали Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 вересня 2018 року, 17 жовтня 2018 року від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій зазначено, що позивачем надано всю інформацію, що є в нього наявною про себе та відповідача, іншою інформацією ОСОБА_2 не володіє та не може її отримати, з огляду на те, що вона є конфіденційною. Також зазначив, що надав копії усіх документів, що маються у нього та відносяться до предмету спору. Оригінали документів ним будуть надані на вимогу суду. Зазначив, що до подання позову не застосовувалися заходи по забезпеченню позову та доказів по справі, також не провадилися дії по досудовому врегулюванню спору між сторонами.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, повернуто позивачу, у зв'язку з тим, що позивач не у повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, а саме- не посвідчив копії документів, доданих до позовної заяви, та не надав підтверджень того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суд не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.8 та 10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, між іншим, : перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову( позовів) до цього ж відповідача(відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем додано до заяви копії договорів іпотеки із зазначенням щодо наявності оригіналів особисто у нього, які він надасть суду. ( а.с. 1, 7)

У свою чергу, відповідність копії письмового доказу оригіналу, урегульовано ч.5 ст.95 ЦПК України, згідно якої учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.6 ст.95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Отже, доводи суду, що додані до позовної заяви документи особисто не завірені позивачем, не є підставою для повернення заяви, а лише тягне за собою( за певних умов) наслідки, передбачені ч.6 ст.95 ЦПК України.

У свою чергу, сама по собі відсутність підтверджень, викладених у позовної заяви, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, не може вважатись достатнім підґрунтям ( за відсутністю інших підстав) для застосування таких процесуальних наслідків як повернення заяви, як формальної причини, що суперечить принципу верховенства права.

У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, суд не позбавлений, продовжити процесуальні строки позивачу для усунення усіх вимог, викладених в ухвалі про усунення недоліків.

Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.11 вищевказаної статті, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Отже, висновок суду про повернення позовної заяви позивачу є передчасним, а судове рішення таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 жовтня 2018 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.

Головуючий Гаврилова Г.Л.

Судді Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.