РІШЕННЯ

іменем України

"15" березня 2018 р. 145/33/18

2/145/240/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на лікування дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Тиврівського районного суду від 23.10.2015 року у справі № 145/1584/15-ц шлюб між нею та відповідачем розірвано.

В шлюбі, 26.10.2012 р., у них народилася дочка ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з нею і по даний час проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Відповідач допомагає їй в утриманні дочки, однак ця допомога недостатня.

Їхній дочці 5 років, вона часто хворіє. Вона не має можливості постійно працювати, оскільки вимушена її доглядати. Вона з дочкою проживає за рахунок її періодичних, тимчасових заробітків та допомоги її батьків. Інших доходів вона не має.

Самостійно забезпечувати потреби дочки та оплачувати лікування їй важко. Вона пропонувала відповідачу розділити витрати на лікування дитини, однак він їй відмовив.

Відповідач працює інженером зв'язку у ПАТ «Вінницяобленерго», має стабільний дохід. Його заробітна плата становить 7500 - 8000 грн. щомісяця. Інших утриманців у відповідача немає.

На її думку, відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки по 1/3 частці від свого доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину такого віку, як їхня дочка. Дане прохання є справедливим, оскільки ця сума значно не погіршить матеріального становища відповідача.

Витрати на лікування дочки становлять 2 120 грн. (оплата медичних послуг - 1235 грн., інгалятор - 635 грн., 250 грн. - медикаменти). Вона претендує на відшкодування відповідачем половини понесених нею витрат на лікування дочки.

Просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1 060 грн. додаткових витрат, повязаних з лікуванням дочки ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 1 060 грн. додаткових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 змінені позовні вимоги визнали.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (хворобою).

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 до 18 років на даний час становить - 1492 грн. на місяць.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням Тиврівського районного суду від 23.10.2015 р. їхній шлюб було розірвано (а.с.4).

26.10.2012 р. у них народилася дочка ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її народження(а.с.3).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою КП «Гніваньводопостач» №105 від 10.01.2018р. (а.с.5) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.6).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Позивачка ОСОБА_1 постійної роботи немає, оскільки вимушена доглядати дочку, яка часто хворіє, проживає з дочкою за рахунок періодичних заробітків та допомоги її батьків.

Відповідач ОСОБА_2 працює інженером зв'язку у ПАТ «Вінницяобленерго», має стабільний дохід. Інших утриманців у відповідача немає, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.

Додаткові витрати позивачки на лікування дитини становлять 2 120 грн., до складу яких входять оплата медичних послуг у сумі 1235 грн., купівля інгалятора - 635 грн. та купівля медикаментів - 250 грн.

Суд вважає за необхідне задоволити вимогу про відшкодування відповідачем половини додаткових витрат, понесених позивачкою на лікування дочки, у сумі 1060 грн. (2120:2).

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст.ст.ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 183, 185 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 12 січня 2018 року, і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, повязані з лікуванням дочки ОСОБА_4 у сумі 1 060 (одна тисяча шістдесят ) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 19.03.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.