Номер провадження: 22-ц/785/5673/18
Номер справи місцевого суду: 1519/2-2075/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, в особі судді-доповідача колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеди С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними, усунення від спадкування, визнання права власності та визнання заповіту частково недійсним, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

встановив:

06 вересня 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, який в подальшому уточнила, та згідно останніх уточнених позовних вимог від 31.08.2011р. в якості відповідача вказала ОСОБА_3, та в якості третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та просила визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений 28.10.1997р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, на користь ОСОБА_6 недійсним у звязку з порушенням його посвідчення та вільного волевиявлення заповідача;

визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 24.11.1998р. на імя ОСОБА_6 пятою Одеською державною нотаріальною конторою недійсним у звязку з нікчемністю заповіту від 28.10.1997р.;

усунути відповідачів від спадкування майна, що належало ОСОБА_5, ОСОБА_6 як недобросовісного набувача спадкового майна;

визнати за позивачем право власності на 2/5 частин житлового будинку за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Марата, 4 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, визнати частково недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 11.12.2009р. та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_7 недійсним, в частині що стосується 2/5 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: м. Одеса, 2-й провулок Марата, 4.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

25 травня 2018 року від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на вищевказане судове рішення, в якій вона просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі апелянт ставить питання про зясування об`єму наявних підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та за наявності визначеного обєму призначити у справі судову почеркознавчу експертизу. Також просила постановити окрему ухвалу стосовно головуючого судді у першій інстанції ОСОБА_1

Однак апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 357 ЦПК України.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ №1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, дорівнює 150 відсоткам ставки судового збору, що підлягала сплаті у суді першої інстанції (704,80х150%=1057,20 грн.).

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір, не на той рахунок, то на даний час ОСОБА_2 належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 1057,20 грн. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

Також слід зазначити, що наявна в матеріалах справи копія квитанції про сплату судового збору не може бути визнана судом як доказ сплати судового збору, оскільки в ній не співпадають ані дата сплати коштів із дотою осмкаржуванного судуового рішення, ані номер р/р на який повинні бути сплачені кошти, ані сума, яка повинна бути сплачена.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

Стосовно, клопотань, які маються в апеляційній скарзі апелянта ОСОБА_2 слід зазначити, що вони будуть розглянуті судом апеляційної інстанції під час розгляду справи у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 357 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2018 року залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.ч.1-3 ст. 185 ЦПК України, та розяснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у десятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, її апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута їй.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8