Справа № 682/999/18
Провадження № 2/682/546/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Маршал І.М., секретаря Мелашенко О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради. В обґрунтування позову вказувала, що з нею із дня свого народження проживає її внучка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Її батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4 розлучилися та проживають окремо. Відповідачі (батьки дитини) не цікавляться життям та здоров'ям доньки, її навчанням. Вони жодного разу не відвідували батьківських зборів, не займаються її вихованням, не надають матеріальної допомоги, вони рідко спілкуються з донькою. Позивачка вказує, що відповідачі не заперечують щодо позбавлення їх батьківських прав. Просить суд позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задоволити.

Відповідачі за викликом до суду не з'явились, подали заяви про визнання позову та слухання справи у їх відсутність.

Представник третьої особи також подала клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника та вказалала, що підтримує висновок органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини.

Судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1. Донька ОСОБА_5 з дворічного віку проживає та перебуває на утриманні своєї бабусі (позивачки) ОСОБА_1 Батько дитини ОСОБА_3 проживає з іншою жінкою, зловживає спиртним, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Мати диини проживає в м. Хмельницькому, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. Батьки дитини (відповідачі) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не приймають участі у вихованні доньки і фактично протягом всього цього часу ухиляються від виконання своїх обов'язків по її вихованню, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її навчанням і взагалі не проявляють до неї ніякої батьківської турботи, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток доньки.

Отже, відповідачі взагалі не беруть участі у вихованні неповнолітньої доньки, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідачів від виховання доньки. Така поведінка відповідачів щодо дитини фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідачів з дитиною не було. Відповідачі не виявляли і не виявляють бажання бачитися з дитиною, дбати про її духовний і фізичний розвиток.

Викладені обставини підтверджені в суді поясненнями позивачки, характеристикою загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Славути, характеристикою НВО № 1 м. Славути.

Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради, зареєстрованого за вихідним номером 04-31/302 від 20 березня 2018 року, відповідачі не приймвють участі у вихованні та утриманні дитини. ОСОБА_4 окрім доньки ОСОБА_5 має ще двох малолітніх дітей, які також не проживають з матір'ю, а проживають з бабусею в с. Іванівка Славутського району Хмельницької області. Позивачка по справі ОСОБА_1 піклується про свою внучку ОСОБА_5, займається її навчанням, вихованням та станом здоров'я. Дитина хворіє і їй необхідно оформити групу інвалідності, але батькам дитини (відповідачем) байдуже до цього. Відповідачі ухиляєються від виконання батьківських обов'язків, не турбуються про здоров'я, фізичний і духовний розвиток дитини, її вихованням та підготовкою до самостійного життя, а зокрема: не забезпечують необхідним харчуванням, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею належної освіти. Орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 СК України).

Тож, суд дійшов висновку, що відповідачів слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зважаючи на їх задовільний стан здоров'я, оскільки доказів на підтвердження погіршення такого ними суду надано не було, стягнути з них на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з кожного, починаючи з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 190 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів їх заробітку (доходу) починаючи з 10.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.