Справа № 523/2646/17
Провадження №2-др/523/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про стягнення судових витрат на користь позивача у сумі 259,25 грн., на користь представника позивача компенсацію за відрив від звичайних занять за вчинення дій, необхідних для розгляду справи у сумі 1419,19 грн..

В обгрунтування вказаної заяви представник позивача вказував на те, що судом 07.08.2018 року прийнято рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, однак були понесені витрати, які підлягають стягненню з відповідача. Так, було витрачено 259,25 грн. через зловживання відповідачем своїми правами, ненаданням інформації і необхідністю її витребування. Витрати у розмірі 1419,19 грн. були понесені представником позивача внаслідок вчинення дій, необхідних для розгляду справи, а саме прибуття до відділення пошти для відправки кореспонденції, прибуття до суду для участі в судовому засіданні, участь в судовому засіданні, для отримання копії ухвали, рішення суду, подання заяви для ознайомлення з матеріалами справи, прибуття до підприємств для вручення копії ухвали. Заявлені вимоги обгрунтовані нормами ст.ст.133,ч.9 ст.141 ч.2 ст.138 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву та просив її задовольнити.

Відповідач в засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. Відповідно до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

07.08.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси розглянуто справу № 523/2646/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини, прийнято рішення про часткове задоволення вимог. Вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення донькою повноліття, а саме до 08.11.2032 р.. Також стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Під час розгляду справи в ході судових дебатів представник позивача заявив про судові витрати, а в наступному у визначений законом строк подав письмову заяву.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з вимогами ч.1 ,2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Нормами ч.2 ст.138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За нормами ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як видно з матеріалів справи, ухвалами суду від 12.04.2017 р., 06.06.2017 р., 16.11.2017 р. витребовувалися докази для з'ясування розміру доходів та працевлаштування відповідача, оскільки останній не надав такої інформації з належними доказами.

Враховуючи встановлене та норми ч.9 ст.141 ЦПК України вимога про стягнення суми витрат у розмірі 259,25 грн., сплаченої позивачем за поштові послуги для відправки вказаних ухвал та заяви, підтвердженої належними квитанціями, підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення на користь представника позивача витрат у розмірі 1419,19 грн., то вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як визначено змістом норми ч.2 ст.138 ЦПК України представник сторони має право на компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача здійснювалося на підставі довіреності.

Як видно з представленого розрахунку, вказані витрати пов'язані з прибуттям до відділення пошти для відправки кореспонденції, прибуття до суду для участі в судовому засіданні, участь в судовому засіданні, для отримання копії ухвали, рішення суду, подання заяви для ознайомлення з матеріалами справи, прибуття до підприємств для вручення копії ухвали.

Представником ОСОБА_2 не було надано доказів про рід його діяльності та де він працює, щоб можна було прийти до висновку, що він втратив заробіток чи був відірваний від звичайних занять.

Отже, зазначене вказує на те, що належних доказів до суду не було надано, тому підстав для стягнення таких витрат не має.

При цьому, суд також звертає увагу на те, що частина вказаних дій напряму пов'язана з наданням правничої допомоги позивачу, однак вимога про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, не була заявлена.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,141,258-259,263,265,268,270,273,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інн:НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі - 259,25 грн..

В іншій частині вимог представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.11.2018 р.

Суддя: