РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/126/18

Провадження № 2/700/163/18

21 березня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/126/18 провадження №2/700/163/18 за позовом ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16 травня 1997 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить земельна ділянка площею 2,53 га, яка розташована в адмінмежах Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 022278. У листопаді 2017 року працівники сільської ради повідомили її про те, що за ОСОБА_2 рахується вказана земельна ділянка, однак оригінал державного акту втрачений. Вона постійно проживала зі своєю тіткою, доглянула її та поховала за власний рахунок. Як єдиний спадкоємець за законом, бажаючи оформити спадщину, звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, але нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. За таких обставин вона змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті її тітки ОСОБА_2.

Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що 16 травня 1997 в с. Семенівка Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 058036 від 19.05.1997 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить земельна ділянка площею 2,53 га, яка розташована в адмінмежах Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР № 022278. Як єдиний спадкоємець за законом вона бажає оформити спадщину, однак позбавлена такої можливості у звязку з тим, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується оголошенням у громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» за № 3 від 20.01.2018 року. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.05.1997 року.

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської від 30.11.2017 року за № 256, ОСОБА_1 проживала разом зі своєю тіткою ОСОБА_2, вела з нею спільне господарство, доглянула до смерті та поховала за власний рахунок.

З огляду на викладене, оскільки позивач не може оформити право власності на вищевказану земельну ділянку з причин відсутності правовстановлюючого документа, що стало підставою для відмови у вчинені нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, тому за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 травня 1997 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-526,529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 Черкаської в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,53 га., розташованої на території Семенівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР № 022278, виданого на імя ОСОБА_2, яка померла 16.05.1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Н.В. Бесараб