Справа № 128/1837/17
16 квітня 2018 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Ганкіної І.А.,
за участю секретаря Жигарової Д.О.,
без участі сторін по справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 06 листопада 2002 року перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який в даний час має намір розірвати.
В шлюбі у них народилось пятеро дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.
Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а їй важко утримувати самій пятьох дітей. Крім того, на її утриманні також знаходиться одна дитина від першого шлюбу.
Також позивач вказує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому вважає за необхідне, щоб аліменти на кожну дитину були присуджені судом у твердій грошовій сумі, з врахуванням норм ст. 184 СК України.
За вказаних обставин просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її користь на утримання дітей:сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 (шістсот) гривень щомісяця, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 (сімсот) гривень на кожного, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Позивач ОСОБА_1 попередньо подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судові засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши думку позивача, викладену у наданій суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що сторони по справі Балюк (до реєстрації шлюбу Лисак) ОСОБА_8 та ОСОБА_2 з 06 листопада 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 087657 від 06.11.2002 року (а.с. 5).
В період шлюбу в сторін по справі народилось пятеро дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії 1-АМ № 187691 від 10.04.2003 року (а.с. 9); син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 218903 від 11.05.2004 року (а.с. 10); син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії 1-АМ № 043896 від 01.06.2006 року (а.с. 11); син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії 1-АМ № 113607 від 18.08.2008 року (а.с. 12) та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії І-АМ № 297571 від 09.03.2015 року (а.с. 13).
Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхніх спільних дітей.
Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).
Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи обєктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.
В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень, від сплати якого звільнена позивач.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-184, 191, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 280-282, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (паспорт серії АА 978101, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 16 квітня 1999 року) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, (паспорт серії АВ 656251, виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 29 липня 2005 року) на утримання дітей:сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 (шістсот) гривень щомісяця, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі по 700,00 (сімсот) гривень на кожного, щомісяця, з індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 11 липня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ І.А.Ганкіна