Справа № 342/1085/18
Провадження № 2/342/722/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення, яким: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 р. у цивільній справі № 2-591 та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня набрання ршенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача в її користь на утримання ОСОБА_4, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення ним навчання. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем по справі вони одружилися 29 квітня 1999 року, шлюб зареєстровано виконкомом Раковецької сільської ради. Під час шлюбу у них народилися двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Городенківського районного суду від 23.09.2011 року їх шлюб розірвано, дітей залишено проживати біля позивачки. Після реєстрації повторного шлюбу позивачка взяла прізвище чоловіка "Луньова". Оскільки позивачка з відповідачем не дійшли згоди стосовнойого участі в утриманні дітей, рішенням Городенківського районного суду від 09.08.2011 року у цивільній справі № 2-591 визначено сплату відповідачем аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. на кону дитину щомісяця. З моменту призначення аліментів ціни на продукти харчуваннґ, одяг та послуги суттєво зросли, внаслідок чого визначений судом обсяг коштів вже не покриває навіть необхідних витрат на утримання дитини. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає. Він постійно працює у сільськогосподарському виробничому кооперативі ім. Шевченка в с. Тишківці Городенківського району, де отрмує заробітну плату. Частину доходів він одержує в натуральній формі у вигляді зернових продуктів. Крім того, він утримує підсобне господарство та вирощує сільськогосподарські культури на власній земельній ділянці площею 0,30 га, що сам повідомив у суловому засіданні, коли розглядалась справа про стягнення аліментів. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їхнім дітям в більшому розмірі, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. В даний час її матеріальне становище значно погіршилось. Це викликано тим, що обидвоє дітей вступили в навчальні заклади для здобуття середньої спеціальної освіти. дочка ОСОБА_5 навчається на другому курсі Центру професійно-технічної освіти № 1 в м. Івано-Франківську, а син ОСОБА_6 навчається на третьому курсі Івано-Франківського вищого професійного училища № 21. У зв'язку з наведеним витрати на дітей значно зросли. Щотижня дочка приїжджає додому за продуктами харчування і позивачка оплачує їй дорогу з місця навчання та до місця навчання, купляє одяг, взуття, продукти харчуваня, навчальну літературу. В минулому році в дочки виникли проблеми в роботі щитовидної залози, у зв'язку з чим позивачка оплачувала дороговартісне обстеження та лікування. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, і аліменти в розмірі 350 грн. на місяць не покривають навіть необхідного мінімуму. Син ОСОБА_6 захопився навчанням, паказує хороші результати при здачі іспитів та має бажання продовжити навчання. Позивачка вважає, що здібності сина в даний час обовязково слід розвивати та підтримувати, так як в майбутньому вони забезпечать йому отримання професії. Відповідно витрати на утримання сина теж суттєво збільшилися. Позивачка змушена оплачувати йому дорогу до місця та з місця навчання, витрати на навчально-методичний матеріал, забезпечувати посилене харчування, тобто син потребує матеріальної допомоги батька. Крім наведеного, у сина діагностували ваду зору - міопію, і позивачка несе витрати по корекції його зору. Відповідач як батько, теж зобовязаний приймати участь у всіх цих витратах. Однак, він свідомо самоусунувся від життя їх дітей, не цікавиться ними, не допомагає матеріально. За таких обставин позивачка просить позов задовольнити.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача-адвокат ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав заяву про розгляд підготовчого засідання та судового розгляду по справі у його відсутності, позов визнає, заперечень немає.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

З копії довідки № 125/3-44 виданої 25.06.2007 року Городенківським відділом реєстрації актів цивільного стану слідує, що 29 квітня 1999 року у виконкомі Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_2.

Копіями повторних Свідоцтв про народження: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії 1-НМ № 175992, виданого 31 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, серії І-НМ № 329863, виданого 08 лютого 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, стверджено, що їх батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_9.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 23 вересня 2011 року по справі № 2-590/11 розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що був зареєстрований 29 квітня 1999 року у виконкомі Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4. Дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, залишено на проживанні з матірю ОСОБА_9.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 121458, виданого 28.01.2014 року виконкомом Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, позивачка 28 січня 2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, актовий запис № 1 від 28.01.2014 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_12.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ст.11 вищезгаданого закону визначено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 2-591/11 від 09 серпня 2011 р. з ОСОБА_2, починаючи з 08.07.2011 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_9, на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно, на кожну дитину.

За статтею 192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із довідки № 376, виданої 17.09.2018 року Центру професійно-технічної освіти № 1 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається з 01.09.2017 р . в даному навчальному закладі, зараз на ІІ курсі, форма навчання денна, термін закінчення 30.06.2020 року. Знаходиться на певному державному забезпеченні: в гуртожитку проживає, отримує степендію.

Крім того, у звязку із хворобою ОСОБА_11 проходила медичний огляд в клініко-діагностичній лабараторії медичного центру «Медлюкс», що підтверджується рахунком № 10104226 від 25.04.2017 року даного медичного центру та ультразвуковим дослідженням щитовидної залози.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України, в т.ч.: стан здоров'я та матеріальне становище дітей сторін, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність майна та грошових коштів у відповідача. Також суд виходить із того, що згідно частини 2 статті 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1860 гривні, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років на час розгляду справи не може бути менший, ніж 930 грн. Згідно ч.2 ст. 184 СК України - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є підстави для зміни визначеного судовим рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року у цивільній справі № 2-591/11 розміру стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 в розмір по 1500 грн. з проведенням індексації відповідно до закону, щомісячно на утримання дочки до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Довідкою № 524, виданою 20.09.2018 року вищим професійним училищем № 21 м. Івано-Франківськ підтверджується, що ОСОБА_4 дійсно навчається у вищому професійному училищі № 21 м. Івано-Франківськ з 01.09.2016 року на 3 курсі денна форма навчання.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обовязок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обовязкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що у звязку з продовженням навчання повнолітній син сторін ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги батька. Позивачці не вистачає коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, розяснення, що містяться у п.17, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд прийшов до висновку, що батько може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові ОСОБА_6, який продовжує навчання, в розмірі по 1500 грн. щомісячно.

Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.

Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід'ємно пов'язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України.

Позивачка звернулася до суду з позовом 27.09.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше. ніж до досягнення сином 23 років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

До заяви представником заявниці адвокатом ОСОБА_7 подано квитанцію від 20.09.2018 року №49 в якій платником зазначено ОСОБА_1 та визначено суму 4200 грн.

Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), часу витраченого на вказані роботи виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правнича допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом ОСОБА_7

Разом з тим, позивачем подано до суду опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, але не зазначено часу витраченого на виконання цих робіт (надання послуг), в зв'язку з чим, суд позбавлений можливості визначити дійсний обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та розмір витрат відповідача на правничу допомогу за кожну послугу надану адвокатом.

Відповідно до роз'яснень п.48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З урахуванням наведеного, на даний час відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_1 заявленої нею суми витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст. ст. 258, 259, 82, 263-265, 268, 273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.08.2011 року у цивільній справі № 2-591.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, щомісячно, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі, до досягнення дочкою повноліття.

Після набрання законної сили даним судовим рішенням зобовязати ОСОБА_1 повернути до Городенківського районного суду Івано-Франківської області виконавчий лист № 2-591/2011, виданий 11.08.2011 р. на підставі рішення Городенківського районного суду від 09.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, в користь ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, жительки с. Уніж Городенківського району Івано-Франківської області, аліментів на утримання дітей : сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, дочки ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Стягнення аліментів розпочати з 27.09.2018 р. і проводити до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 1409.60 грн. (одну тисячу чотириста девять гривень 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце реєстрації позивачки ОСОБА_1 вул. Галицька,53, с. Олієво-Королівка, фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_11; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Галицька,53, с. Олієво-Королівка, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Суддя: Гайдич Р. М.