Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/514/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом (в подальшому уточнений) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 жовтня 2004 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 1451).

За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства і виховання дітей. На даний час вони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення також є неможливим. Майновий спір відсутній. Згода про місце проживання та виховання дітей досягнута.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надавши заяву від 15 березня 2018 року про розгляд справи без її участі. Уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, вказавши, що строк на примирення не потрібен.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву від 15 березня 2018 року про розгляд справи без його участі. Уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказавши, що строк на примирення не потрібен. Відзив на позовну заяву не подано.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 09 жовтня 2004 року, згідно даних свідоцтва про одруження (ОСОБА_5 1-СР № 098378), - сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1451.

Також, встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується даними свідоцтва про народження (ОСОБА_5 1-СР № 008327 від 08 червня 2005 року) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними свідоцтва про народження (ОСОБА_5 1-СР № 061478 від 19 грудня 2007 року), щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Батьком дітей записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами немає.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому, підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 09 жовтня 2004 року (актовий запис № 1451) між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серія НС №307144, код відсутній, місце реєстрації: АДРЕСА_1, 18001) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Петрушенко) ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НЕ номер 398541, місце реєстрації: АДРЕСА_2, 18001)), який зареєстрований Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_5