ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 628/774/18

Провадження № 22-ц/818/1260/18

21 листопада 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач Ізюмська місцева прокуратура Харківської області, Куп'янський відділ Ізюмської місцевої прокуратури

представники позивача Замотай Тетяна Сергіївна, Горгуль Наталя Володимирівна

відповідач Головне територіальне управління Держгеокадастру у Харківській області

представник відповідача Щербак Тетяна Михайлівна

відповідач ОСОБА_6

відповідач Фермерське господарство «Ранг»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу прокуратури Харківської області на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року у складі судді Клімової С.В. по цивільній справі № 628/774/18 за позовом Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, Куп'янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури до Головного територіального управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_6, Фермерського господарства «Ранг» про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, суборенди земельної ділянки та скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Ізюмська місцева прокуратура Харківської області, Куп'янський відділ Ізюмської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_6, Фермерського господарства «Ранг» про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, суборенди земельної ділянки та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування позову зазначає, що 11 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до Головного управління Держземагентства у Харківській області із заявою про надання в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 14,3160 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кіндрашівської сільської ради Куп'янського району Харківської області.

Наказом Головного управління Держземагентства у Харківській області «Про надання в оренду земельної ділянки» від 26 вересня 2014 року № 2308-СГ ОСОБА_6 надано в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 14,3160 га із кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради, для ведення фермерського господарства строком на 49 років.

21 листопада 2014 року між ГУ Держземагентства в Харківській області та ОСОБА_6 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, який 19 травня 2015 року зареєстровано реєстраційною службою Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області.

07 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо надання згоди на передачу в суборенду земельної ділянки.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області №14384-СГ від 13 грудня 2016 року ОСОБА_6 надано згоду на передачу в суборенду земельної ділянки. Однак ані в заяві ОСОБА_6 ані в наказі ГУ Держгеокадастру у Харківській області не зазначено кому саме буде передаватисьділянка в суборенду, для яких цілей, на яких умовах та на який строк.

06 січня 2017 року між ОСОБА_6 та ФГ «РАНГ укладено договір суборенди земельної ділянки, який 30 березня 2017 року зареєстровано державним реєстратором Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області.

Вважає, що накази Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ГУ Держгеокадастру у Харківській області прийняті з порушенням вимог земельного законодавства. Надання у користування (оренду) ОСОБА_6, а в подальшому в суборенду ФГ «РАНГ» земельної ділянки відбулося незаконно, оскільки не були проведенні земельні торги, відсутні обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, при зверненні з заявою про надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6 не підтверджено наявність в нього необхідної матеріально-технічної бази для обробітку землі, відсутність у заявника зареєстрованої сільськогосподарської техніки.

Головним управлінням Держземагенства у Харківській області при розгляді заяви не перевірено можливості ОСОБА_6 самостійно та працею найманих працівників вести фермерську діяльність, наявність потенційних контрагентів, ресурси яких він може на договірних засадах залучити для ведення фермерського господарства, а також загалом чи може потенційний орендар проводити діяльність на наданій ділянці.

ОСОБА_6 за 2014 -2017 роки до Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області не подав декларації з земельного податку, що свідчить про відсутність наміру у відповідача використовувати земельну ділянку для ведення фермерського господарства.

Просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області «Про передачу в оренду земельних ділянок» від 26 вересня 2014 року № 2308-СГ;визнати недійсними укладені 21 листопада 2014 року між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_6 договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, загальною площею 14,3160 га, скасувавши їх державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати недійсними укладені 06 січня 2017 року між ОСОБА_6 та ФГ «Ранг» договори суборенди земельних ділянок, скасувавши їх державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки; зобов'язати ОСОБА_6 повернути державі земельну ділянку та стягнути судові витрати.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Харківській області просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Договір оренди був підписаний 21 листопада 2014 року, а позивач звернувся до суду з позовом 14 березня 2018 року. Державний орган в особі Держземагенства України прийняв наказ 26 вересня 2014 року, а тому держава могла довідатися про порушення своїх прав з моменту прийняття такого рішення.

При зверненні із заявою про надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6 надано всі необхідні документи.

Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені статтею 123 Земельного кодексу України. У заяві ОСОБА_6 до Головного управління від 11 вересня 2014 року зазначено про те, що ведення фермерського господарства буде вестися одноосібно з можливістю використання найманих працівників.

Після отримання від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області погодження на передачу земельної ділянки в суборенду між ОСОБА_6 та ФГ «Ранг» укладено договір суборенди, що відповідає пункту 32 договору оренди землі, яким передбачено право орендаря передавати в суборенду земельну ділянку або її частину без зміни цільового призначення за письмовим погодженням з орендодавцем.

Відповідачі ОСОБА_6 та представник ФГ «Ранг» у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

ОСОБА_6 пояснив, що після оформлення договору оренди з листопада 2014 року по 20 травня 2015 року він оформляв на себе документи; тільки після оформлення документів міг приступити для обробітку землі. Коли земля була належним чином оформлена, він почав приводити земельні ділянки в порядок, землі були покинуті, їх ніхто не обробляв, потрібно було підготувати землю для посівів. Тільки у 2016 році було на зиму засіяно землю озимою. В подальшому сіяв соняшник та пшеницю. У вересні 2016 року він створив фермерське господарство «Приоскільне». На підставі довіреності йому належить трактор МТЗ, також в нього маються сіялка, плуги, культиватори.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року у задоволенні позову Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, Куп'янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_6 не мав жодних намірів на використання земель не за призначенням. ОСОБА_6 у вересні 2016 року створено фермерське господарство «Приоскільне», розроблено технічну документацію на земельну ділянку.

Договір оренди від 21 листопада 2014 року укладений в письмовій формі, містить усі суттєві умови, передбачені чинним законодавством та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборгованість щодо сплати орендної плати відсутня, а тому підстав для визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину не вбачається.

В апеляційній скарзі прокуратура Харківської області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

ОСОБА_6 не проводить фермерську діяльність на земельній ділянці, за ним не зареєстровано сільськогосподарської техніки для обробітку землі, тобто, фактично законна мета оренди земельних ділянок не досягається.

Відповідачем надано технічну документацію землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка погоджена виконавцем 20 жовтня 2014 року , тобто після звернення до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та отримання земельної ділянки.

Не дивлячись на те, що 09 вересня 2016 року ОСОБА_6 зареєстроване ФГ «Приоскільне», дії з передачі земельних ділянок в суборенду були здійснені як фізичної особою; лише фермерське господарство, як юридична особа може передавати земельні ділянку в суборенду.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 11 вересня 2014 року ОСОБА_6 подано заяву до Головного управління Держземагентства у Харківській області про надання в оренду земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) для ведення фермерського господарства площею 14,3160 га, що розташована за межами населеного пункту на території Кіндрашівської сільської ради Куп'янського району Харківської області.

Наказом Головного управління Держземагентства у Харківській області «Про надання в оренду земельної ділянки» від 26 вересня 2014 року №2308-СГ ОСОБА_6 надано в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення площею 14,3160 га для ведення фермерського господарства строком на 49 років.

21 листопада 2014 року між ГУ Держземагентства в Харківській області та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки. 22 травня 2015 року договір зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09 вересня 2016 року ОСОБА_6 зареєстровано фермерське господарство «Приоскільне».

07 грудня 2016 року ОСОБА_6 звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо надання згоди на передачу в суборенду земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області №14384-СГ від 13 грудня 2016 року ОСОБА_6 надано згоду на передачу в суборенду земельної ділянки.

06 січня 2017 року між ОСОБА_6 та ФГ «Ранг» укладено договір суборенди земельної ділянки.

Згідно ст. 2,19, 188 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 2, 20 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (стаття 12 ГПК у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 56 ЦПК України та статтею 53 ГПК України за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, наданої для ведення фермерського господарства, суборенди земельної ділянки, скасування державної реєстрації та про зобов'язання повернути земельну ділянку у зв'язку з невиконанням орендарем вимог законодавства щодо її цільового використання.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону України «Про фермерське господарство»).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18) та від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц (провадження 14-157цс18). Такої позиції дотримується і Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в судовому рішенні від 10 жовтня 2018 року у справі № 694/1211/16-ц (провадження № 61-19983св18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є засновником Фермерського господарство «Приоскільне», яке створено 09 вересня 2016 року. Наразі дана юридична особа не припинена.

Таким чином, спір за своїм суб'єктним складом й характером правовідносин має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 255,377 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3,377, 381-384 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області - задовольнити частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, Куп'янського відділу Ізюмської місцевої прокуратури до Головного територіального управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_6, Фермерського господарства «Ранг» про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору оренди, суборенди земельної ділянки та скасування державної реєстрації - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко