ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1509/18 Справа № 199/7818/17 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_2, комунального підприємства "Центр реєстрації" Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Житлово-будівельний кооператив №341, Івашко Юрій Олександрович, про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, комунального підприємства "Центр реєстрації" Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г., Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, Житлово-будівельний кооператив №341, Івашко Ю.О., про визнання договору дарування недійсним та застосування наслідків недійсності.

Зазначала, що 13 січня 2006 року помер батько неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, який на день своєї смерті проживав та був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_6 разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначену квартиру ОСОБА_9 отримала разом зі своїм сином ОСОБА_8 згідно ордеру №356 від 18 січня 1984 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів на підставі списків житлово-будівельного кооперативу №341.

Вказувала, що на день смерті ОСОБА_8 пайовий внесок за зазначену квартиру був внесений в повному розмірі, утім право власності за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на квартиру зареєстровано не було. Після смерті ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 року єдиним спадкоємцем за законом є її онук - неповнолітній ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, який спадщину прийняв, оскільки мати неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_12 16 травня 2014 року звернулася до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 та 28 січня 2016 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру.

Зазначала, що позивачу стало відомо, що 20 лютого 2017 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою звернулась ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 06 квітня 2017 року та визнання права власності на спірну квартиру, на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_5 було надано копію договору позики від 27 листопада 2017 року, який нібито був укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 та копію реєстраційного посвідчення, де зазначено, що спірна квартира зареєстрована за ОСОБА_14

Посилаючись на порушення прав неповнолітньої дитини та на те, що ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська 08 вересня 2017 року скасовано рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно було задоволено, позивач просила суд скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, здійснену державним реєстратором комунального підприємства «Центр Реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 22 березня 2017 року на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року по цивільній справі №202/1238/17, номер запису про право власності - 19617324; визнати недійсним з моменту укладення договір дарування квартири АДРЕСА_3 від 06 квітня 2017 року, який був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстровано в реєстрі за №1200, та скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 101, запису про право власності - 19840042.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101, здійснену державним реєстратором комунального підприємства «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 22 березня 2017 року на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, номер запису про право власності 19617324.

Визнано недійсним з моменту укладення договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 06 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за №1200.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101, запис про право власності 19840042.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2018 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що вона є законним власником спірної квартири, при розгляді справи вона була позбавлена права змагальності сторін, до виниклих правовідносин не застосована ст.388 ЦК України, не надано оцінки тому факту, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради №258/5 від 21 жовтня 2016 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини-сироти (а.с.14).

Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради №259/2 від 21 жовтня 2016 призначено ОСОБА_3, 1991 року народження, опікуном над дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та його житлом (майном) (а.с.13).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, яке є чинним на даний час, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до житлово-будівельного кооперативу №341 в особі голови правління, треті особи - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання права власності в порядку спадкування, було визнано за неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4 (вул.Червоного Козачества) в м.Дніпро в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.18-20).

Судом також встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно було визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, яка складається з: 1 коридор; 2 житлова; 3 с/вузол; 4 туалет; 5 кухня; 6 житлова; І балкон, укладений 27 листопада 2012 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 дійсним; скасовано реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_14; визнано за ОСОБА_5 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 48,7 кв.м, житловою площею 30,4 кв.м, яка складається з: 1 коридор; 2 житлова; 3 с/вузол; 4 туалет; 5 кухня; 6 житлова; І балкон (а.с.9-11).

Зазначене рішення суду було зареєстровано комунальним підприємством «Центр реєстрації» Шестірнянської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області.

В подальшому між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір дарування спірної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. (а.с.25-29).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 лютого 2017 року скасовано та ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2018 року справу передано за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.20,123).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно залишено без розгляду (а.с.220).

Судом також встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_5 була надана за ордером №356 від 18 січня 1984 року на ОСОБА_9 та ОСОБА_8, яка знаходиться в обслуговуючому кооперативі «Житлово-будівельний кооператив №341» м.Дніпропетровська, членом якого були останні, та пайовий внесок за яку був внесений в повному розмірі. Проте право власності за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на квартиру зареєстровано не було (а.с.18-19), що підтверджується постановою державного нотаріуса Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 28 січня 2016 року (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2017 року, на підставі якого ОСОБА_5 набула право власності на спірну квартиру, а в подальшому подарувала її ОСОБА_2, скасовано, доказів правомірного набуття права власності ОСОБА_5, а в подальшому ОСОБА_2 спірної квартири, суду не надано.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною п'ятою статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, позивач звернулась в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до суду за захистом порушеного права останнього, а саме права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_9, оскільки відповідачами це його право не визнається.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (частина друга статті 719 ЦК України).

Відповідно до частин першої-третьої, п'ятої, шостої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи вказані норми законодавства та наявність рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, яке набрало законної сили 30 травня 2017 року, про визнання за ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування на спірну квартиру, суд першої інстанції на підставі встановлених обставин та належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку, що наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно призначена до розгляду в загальному порядку, тому суд першої інстанції мав зупинити провадження до її вирішення, спростовуються матеріалами справи.

Крім того, на а.с.220 наявна копія ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 травня 2018 року, згідно якої позов ОСОБА_5 до ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності залишено без розгляду. Вказана ухвала не оскаржувалася та набрала чинності 28 травня 2018 року.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.