Справа № 484/1867/17
Провадження № 2/484/57/18
У Х В А Л А

17.04.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Мельничук О.В.

при секретарі Голубковій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сімєю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину будинку.

Позивачем заявлені вимоги про встановлення факту проживання її однією сімєю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 11.04.2015 року (день смерті), та визнання права власності за нею на 1/2 частину жилого будинку № 58 по вул.. Маршала Рибалко в м. Первомайськ Миколаївської області.

В судовому засіданні 21.03.2018 року позивач заявила клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_4, так як спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його мати - ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_5 підтримала клопотання і просила його задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували. Однак, останнім подано клопотання щодо стягнення компенсації судових витрат відповідача з позивача, а саме: компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 672,30 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 13775,10 грн. Відповідач підтримала вказане клопотання, просила його задовольнити.

Позивач та її представник просили в задоволенні клопотання представника відповідачки про стягнення здійснених нею судових витрат відмовити. ОСОБА_5 просила відмовити так як вважає, що відсутні необґрунтовані дії позивача, так як на момент подачі позову було відомо, що саме ОСОБА_2 зверталась в поліцію з заявою відносно майна померлого ОСОБА_3, а те, що не вона прийняла спадщину, стало відомо вже в ході судового розгляду. Крім того, відсутнє передбачене діючим законодавством підтвердження того, що відповідач провела оплату правової допомоги та вказані розміри витрат адвоката ОСОБА_6 надумані і нічим не підтверджені.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Ст. 51 ч. ч. 2 - 5 ЦПК України передбачає, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача змінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження по справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Із матеріалів справи видно, що позовна заява ОСОБА_1 подана до ОСОБА_2 15.06.2017 року (а.с.2), а 03.07.2017 року було відкрито провадження по справі і розгляд справи було призначено в судове засідання 14.07.2017 року (а.с.19). Вказане судове засідання не відбулось в звязку з неявкою учасників процесу і розгляд справи був призначений на 26.07.2017 року ( а.с.26), однак судовий розгляд не відбувся в звязку з неявкою учасників процесу і було оголошено перерву на 14.09.2017 року (а.с.31). 04.09.2017 року справу було передано на розгляд судді Мельничука О.В. і в звязку з відрядженням останнього, розгляд справи переназначено на 09.10.2017 року (а.с.50). Судове засідання 09.10.2017 року не відбулось в звязку з зайнятістю судді в розгляді іншої справи і розгляд переназначено на 03.11.2017 року (а.с.53).

03.11.2017 року відбулось судове засідання, яке почалось о 10.06 годин, а закінчилось о 10.15 годин в звязку з клопотанням представника відповідача про ознайомлення із справою та оголошено перерву на 28.11.2017 року (а.с.62), однак, судове засідання не відбулось в звязку з неявкою учасників процесу і розгляд справи було відкладено на 14.12.2017 року (а.с.64). В звязку з зайнятістю судді в розгляді іншого провадження, розгляд справи було переназначено на 29.01.2018 року (а.с.67). В судове засідання 29.01.2018 року зявилась лише позивач, в звязку з чим було оголошено перерву на 21.02.2018 року.

В судовому засіданні 21.02.2018 року, яке тривало з 09.00 годин до 09.36 годин були присутні всі учасники процесу, а в звязку з необхідністю підготовки клопотання про заміну відповідача, було оголошено перерву на 21.03.2018 року.

В судовому засіданні 21.03.2018 року, яке тривало з 09.25 годин до 09.32 годин було подано клопотання позивачки про заміну відповідача, але в звязку з клопотанням представника відповідача про підготовку клопотання на компенсацію судових витрат відповідачки в судовому засіданні була оголошена перерва на 28.03.2018 року.

В судовому засіданні 28.03.2018 року яке тривало з 15.08 годин до 15.25 годин було подано клопотання з додатками представника відповідача про стягнення судових витрат останньої з позивача і в судовому засіданні було оголошено перерву на 13.04.2018 року для ознайомлення та підготовки.

В звязку з тим, що на запит суду 01.08.2017 року Перша Первомайська держнотконтора надіслала фотокопію спадкової справи № 397/2015 після смерті 11.04.2015 року ОСОБА_3 (а.с.35) із якої видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_4 01.10.2015 року (а.с.36), суд знаходить підтвердженим те, що на момент подачі позову позивачу не було відомо, що в якості належного відповідача необхідно залучити ОСОБА_4, а тому клопотання про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_4 необхідно задовольнити.

З приводу клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах відповідача ОСОБА_2 про стягнення компенсації її судових витрат з позивача суд приходить до наступного.

Враховуючи те, що спадкова справа, в якій вказано спадкоємця ОСОБА_4, надійшла до суду 01.08.2017 року, позивач та її представник приймали участь в судових засіданнях, починаючи з 03.11.2017 року і лише 21.02.2018 року представник позивача заявила про намір підготувати клопотання про заміну неналежного відповідача, а тому суд знаходить, що дійсно з 01.08.2017 року по 21.02.2018 року мали місце необґрунтовані дії позивача, а тому є підстави відповідно до вимог ст.. 51 ЦПК України на стягнення з позивача та користь відповідача компенсації судових витрат.

Відповідно до ст. 138 ч.ч.2, 3 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що повязані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» суд знаходить, що компенсація за відрив від звичайних занять відповідачці повинна становити 276 грн., які і необхідно стягнути на її користь з позивачки.

Ст. 133 ч.3 п.п.1,4 ЦПК України передбачає, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, результат її вирішення ніяким чином не впливає на репутацію позивача, ніякого публічного інтересу дана справа не викликала. Суд застосовує і такий критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката як витрачений на ведення справи час, оскільки судові засідання у справі були короткими і загальною тривалістю не перевищили однієї години і підготовка до участі у справі не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Таким чином, враховуючи вказане, суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, а тому слід стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 2370,20 грн. (881 грн. підготовка та консультації + 1489,20 грн. представництво інтересів в суді).

Керуючись ст.ст. 51, 133, 137, 138, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити неналежного відповідача по даній справі ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 276 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2370,20 грн., а всього 2646,20 грн.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом. Суддя: