Справа № 126/2420/17
Провадження № 22-ц/772/669/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 рокуСправа № 126/2420/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участі: позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Бершадської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, про визнання права власності на самочинне будівництво,

Ухвалу постановив суддя Гуцол В.І.

Ухвалу постановлено у м. Бершадь Вінницької області

Дата складання повного тексту ухвали не відома,

Встановив:

7 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Бершадської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, про визнання права власності на самочинне будівництво, в якій просив визнати за ним право власності на самочинно збудований житловий будинок та господарські будівлі по вулиці Р. Скалецького, 16 в м. Бершаді Вінницької області, а саме: житловий будинок загальною площею 78,1 кв.м., літню кухню, сарай, гараж, погріб.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 8 вересня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху. Надано позивачу строк не більше пяти днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 до Бершадської міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 просить ухвалу про залишення позову без розгляду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначив, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки судом не взято до уваги усі фактичні обставини справи та подані ним докази.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не надіслав відзиву на апеляційну скаргу.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився.

Відповідно до пункту 3 абзацу 3 розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VШ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з підпунктом 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Отже справа розглядається Апеляційним судом Вінницької області, який діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліки позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЦПК України, в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (підпункт 9); заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (підпункт 11).

Із матеріалів справи вбачається, що позовну заяву ОСОБА_3 подав до суду 7 вересня 2017 року, тобто до набрання чинності Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року.

Відповідно до положень ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день подання позову до суду) позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви (ч. 2). До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України (в редакції 2004 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року) у разі, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст. 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з тих підстав, що позовна заява подана з порушенням статті 119 ЦПК України; в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема, відсутнє звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви не більше пяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали (а. с. 48).

Копію ухвали від 27 листопада 2017 року позивач ОСОБА_3 отримав 5 грудня 2017 року (а. с. 51а).

5 грудня 2017 року позивачем було подано до суду першої інстанції відповідь Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області від 1 грудня 2017 року № 02-0-456-4 «Щодо узаконення забудови» (а. с. 54).

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду з тих підстав, що у встановлений судом строк позивач не усунув недоліки позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції вважає, що така позиція суду першої інстанції не узгоджується із цивільним процесуальним законодавством.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено такої підстави для залишення позовної заяви без руху та її повернення (залишення без розгляду) у разі не виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, як неподання позивачем всіх необхідних для розгляду справи доказів.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України у п. 7 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при предявленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Із позовної заяви ОСОБА_3 зміст позовних вимог зрозумілий, до позову ним додано докази, що на його думку підтверджують його позовні вимоги. Наявність чи відсутність інших доказів, які стосуються предмета доказування (зокрема, звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації) може бути зясована судом в ході судового розгляду справи.

Крім того доводи апеляційної скарги позивача обґрунтовані тим, що 1 грудня 2017 року на виконання вимог ухвали суду від 27 листопада 2017 року позивач звернувся із письмовою заявою та відповідними документами до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області щодо процедури узаконення самовільної забудови. 5 грудня 2017 року ним до суду першої інстанції було подано лист Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області № 02-0-456-4 від 1 грудня 2017 року, яким йому розяснено, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а таке право власності може бути визнане за ним за рішенням суду.

Зазначене підтверджується матеріалами справи, із яких вбачається, що судом першої інстанції 5 грудня 2017 року за вхідним № 10583/2017 зареєстровано зазначену відповідь Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області № 02-0-456-4 від 1 грудня 2017 року (а. с. 54).

Враховуючи положення ч. 1, 2 ст. 121 та п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 року) та ч. 1-3 ст. 185 та п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) повернення (залишення без розгляду) заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

За таких обставин суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення нор процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_4
ОСОБА_5

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2018 року

Згідно з оригіналом

Суддя М.В. Матківська