КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 375/186/18 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2407/2018Головуючий у суді першої інстанції - Голік Н.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача Штронди А.М.,

вирішуючи питання про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк»звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 116 505,82 грн. та судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного договору від 17.04.2013 б/н, відповідач отримала кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Позивач зазначав, що ОСОБА_4 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом та станом на 31.12.2017 складає заборгованість у сумі 116 505,82 грн., з яких: заборгованість за кредитом -

6 241,23 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 105 969,13 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 4 295,46 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати у розмірі 1 762,00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 31.05.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 6 241,23 грн. та 94,39 грн. судового збору, а всього 6 335,62 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 54-57).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, скасувавши його в частині незадоволених вимог та ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Зокрема зазначав, що суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору, частково сплачуючи заборгованість за договором, нараховані банком відсотки, комісійні винагороди та штрафні санкції відповідно до умов угоди, а отже визнав свої зобов'язання за договором та погодився з ними. Судом необґрунтовано відхилено банківські виписки, як належні докази підтвердження укладення договору, видачі кредиту та залишено поза увагою факт часткового виконання боржником кредитного договору (а.с. 60-66).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.09.2018 відкрито апеляційне провадження та надано час для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 96).

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28.09.2018 № 297/2018 переведено суддів апеляційного суду міста Києва на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Відповідно до ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду від 02.10.2018 № 3 днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03.10.2018.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 08.10.2018 визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач Оніщук М.І., судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А. (а.с. 99).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10.10.2018 справа призначена до розгляду на 28.11.2018 (а.с. 100).

В судовому представник позивача вирішення питання про зупинення провадження у справі залишив на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В ухвалі колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року (справа № 754/13763/15-ц) зазначено, що колегія суддів вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Враховуючи, що наведений вище правовий висновок колегії суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24.09.2014 у справі № 6-144цс14, колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вважає, що є необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики розгляду судами аналогічних спорів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України, необхідність застосування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 253, 261, 268, 383 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 29 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач М.І.Оніщук

Судді Л.Д.Українець

В.А.Шебуєва