Справа № 464/3592/18
пр.№ 2/464/1327/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2018 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання Кравс С.В.

з участю: позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком №94 а по вул. Рахівська у м.Львові.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником будинку №94 а по вул. Рахівська у м.Львові. У вказаному будинку, окрім неї, зареєстровані її донька ОСОБА_4 та внук ОСОБА_5 Проте, з 2016 року відповідачі за даною адресою не проживають, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей та майна останніх у будинку немає, місце їх проживання їй невідоме. У звязку з тим, що відповідачі зареєстровані у будинку №94 а по вул. Рахівська у м.Львові, але в такому не проживають, вона не може в повній мірі розпорядитися ним та отримати субсидії в оплаті комунальних послуг. А тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні змісту такому, просили позов задоволити, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку №94а по вул. Рахівська у м.Львові, що підтверджується свідоцтвом про право власності на індивідуальний житловий будинок № С-03811 від 23.02.2010 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.08.2010.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки №3837 від 12.06.2018 р., виданою Львівським комунальним підприємством «Хуторівка», у будинку №94а по вул. Рахівська у м.Львові, окрім позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та внук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 156 ЖК Української РСР члени сімї власника будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Їх право користування жилим приміщенням урегульовано житловим законодавством, згідно яким ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ст. 9 ЖК Української РСР).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Питання втрати членом сімї власника права користування житлом вирішується на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України. Так, даною нормою закону передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Як вбачається з акту ЛКП «Хуторівка» від 12.06.2018, відповідачі зареєстровані, однак не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_4.

Окрім цього, факт непроживання відповідачів за вищевказаною адресою стверджується показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаних у судовому засіданні.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановлено, що відповідачі не проживають у спірному будинку понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, поважних причин непроживання чи перешкод їм у користуванні таким житлом суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком №94 а по вул. Рахівська у м.Львові.

Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів в користь позивача слід стягнути витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп., а саме по 352,40 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 130, 137, 141, 263-265, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задоволити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування будинком №94 а по вул. Рахівська у м.Львові.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування будинком №94 а по вул. Рахівська у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, м. Львів, вул. Рахівська, 94а), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Львів, вул. Рахівська, 94а) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, м. Львів, вул. Рахівська, 94а) витрати, повязані зі сплатою судового збору, по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2018 року.

Головуюча