Справа № 456/3470/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/670/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Бучківської В.Л. від 21 червня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року в задоволенні заяви представника ПАТ «Дальта Банк» ОСОБА_3 про виправлення описки в судовому рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржило ПАТ «Дельта Банк».

В своїй апеляційній скарзі просять ухвалу скасувати та постановити нову, якою задоволити заяву АТ «Дельта Банк» про виправлення описки. Вважають ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а відтак ухвала підлягає скасуванню. Зазначають, що позовна заява не може рахуватися доказом, на підставі якого відбулося написання рішення. Вказують, що доказами є надані до позовної заяви матеріали, зокрема Договір іпотеки в якому чітко вказана адреса спірного майна. Також, зазначають, що незрозумілою є позиція суду, щодо недодання інших доказів та не взяття ним до уваги договору іпотеки. Тобто в даному випадку при написанні рішення саме суд допустився помилки, оскільки керувався не доказами, а позовною заявою. Крім цього, вказують на те, що не зазначення судом у резолютивній частині рішення суду та відмова в задоволенні заяви АТ «Дельта Банк» про виправлення описки, а саме точної адреси предмета іпотеки має істотне значення на захисту порушених прав кредитора та унеможливлює реєстрацію за АТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки та призводить до порушення ст. 129 Конституції України, ст.ст. 18, 269 ЦПК України.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви про виправлення описки, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст. 269 ЦПК України, п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України про виправлення описки в ухвалі суду від 16.11.2016 "Про судове рішення у цивільній справі" та відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, виходив з того, що судом не встановлено описок в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року, яких він сам припустився, оскільки судове рішення ухвалювалось на підставі поданих доказів. Зокрема, позивачем «Дельта Банк» в позові було зазначено, «визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, місце реєстрації застави: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 171, корп. Б, кв. 6». Заявником не надано жодного об'єктивного доказу допущення описки в рішенні суду від 02 лютого 2015 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

20 червня 2018 року представник ПАТ «Дальта Банк» ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про виправлення описки в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність. В обґрунтування заяви покликається на те, що в рішенні суду допущено описку в написанні адреси предмету іпотеки, а саме просить виправити адресу предмету іпотеки з: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, буд. 171 корп. БАДРЕСА_1 на Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка 171 БАДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Згідно ч.2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає. Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено. Після внесення виправлень чи арифметичних помилок текст рішення змінювати не можна, проте у виконавчому листі наводяться формулювання резолютивної частини рішення в тій редакції, яку воно отримало у зв'язку з постановленням відповідної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року, позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. В рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №0 від 29.11.2007 року в сумі 1 769 900 грн. 91 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий № 1513, а саме: на квартиру АДРЕСА_2, корп. Б в м. Стрию Львівської області, загальною площею 145,40 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на квартиру АДРЕСА_2, корп. Б в м. Стрию Львівської області, загальною площею 145,40 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м., припинивши право власності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на це майно, в тому числі право володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою. Виселено з квартири АДРЕСА_2, корп. Б в м. Стрию Львівської області ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1. Витребувано від ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 та передати Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» технічний паспорт та правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на квартиру АДРЕСА_2, корп. Б в м. Стрию Львівської області. Стягнуто з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 3 897 /три тисячі вісімсот девяносто сім/ грн. 60 коп. сплаченого ним судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи предметом спору, про звернення стягнення на який як предмет іпотеки було подано позов, була саме квартира №6, в корпусі Б будинку 171 на вул. Шевченка, в м.Стрию Львівської області, загальною площею 145,40 кв.м., житловою площею 64,0 кв.м.

Про квартиру саме із такими даними йшлося у позовній заяві (а.с. 4-9), а також і у частині доказів, зокрема, у повідомленні банку боржнику про звернення стягнення (а.с. 49-50). Хоча дійсно до позовної заяви було долучено копії кредитного договору та договору іпотеки де вказаний інший предмет іпотеки, а саме Львівська область, м.Стрий, вул.Шевченка 171 Б, кв. №6.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи справу в межах заявлених вимог вирішував питання про звернення стягнення саме на такий предмет іпотеки, який вказаний у позовній заяві як предмет позовних вимог та перевірці підлягали обставини, що мають значення для справи в контексті саме такого обєкту нерухомості.

Зважаючи на вказане, на даний час внісши виправлення у рішення суду, що набрало законної сили, у спосіб який просить позивач, суд фактично змінив би його зміст, знівелювавши, також, і судовий розгляд, що відбувся, що є неприпустимим.

Зважаючи на вказане у суду не було підстав для виправлення описки в рішенні суду, оскільки такої, про яку вказано заявником судом допущено не було.

Крім цього, представником заявника у апеляційній скарзі не вірно викладено п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 із власною інтерпретацією такого.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати необґрунтованими та таку слід відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 06.11.2018 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_5