Справа № 361/3420/18
Провадження № 2/361/2281/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 вересня 2011 року. У них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ОСОБА_1 та його син ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2.

У зв'язку із способом життя батьків, внаслідок якого вони частково не мають здатності виконувати батьківські обов'язки, малолітні ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із 05 червня 2014 року перебувають на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Сім'я відповідачаперебувала під соціальним супроводом центру з періодичною зміною осіб, які піклувались про малолітніх дітей, з 26 жовтня 2010 року. Перше звернення центру про захист прав новонародженої дитини до служби у справах дітей від 04 листопада 2010 року № 01-09.1-335. На момент народження першої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 була наркозалежна і перебувала у лікаря-нарколога з липня 2004 року з діагнозом - опійна наркоманія. На той момент батько був записаний на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Кирило проживав з мамою та біологічним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який також був ін'єкційним споживачем наркотичних речовин.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до шлюбу та перебуваючи у шлюбі і маючи малолітніх дітей неодноразово вчиняли злочини у сфері обігу наркотичних засобів та неодноразово були судимі, перебувають на обліку у лікаря-нарколога. Мати дітей ОСОБА_2 на сьогоднішній час працевлаштована та має постійний дохід. Батько дітей, ОСОБА_1 не працює, утриманням дітей не займається. Оскільки діти залишилися без батьківського піклування в дуже малому віці і не пам'ятають їх, було встановлено графік зустрічей батьків з дітьми у приміщенні служби у справах дітей та сім'ї БМР, під час яких було з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають окремо. Мати знає базові потреби дітей, а батько ні. Відповідача ОСОБА_1 неодноразово помічали на вулиці в неадекватному стані, йому було запропоновано пройти курс реабілітації від наркотичної залежності, але він відмовився. Всього було проведено тринадцять зустрічей батьків з дітьми, мати проявляла активність та турботу, батько демонстрував підлітковий стиль поведінки та повну дезорінтацію в соціальному житті, особливо щодо питань матеріального забезпечення родини. Відповідач має бажання, щоб його діти проживали з ним, але чіткого уявлення про базові потреби дітей, безпеку дітей, матеріальне забезпечення дітей він не має, тому не може взяти на себе відповідальність за потреби дітей. ОСОБА_2 вже протягом шести місяців проживає окремо від ОСОБА_1, влаштувалася на роботу, пройшла курс реабілітації від наркозалежності, пройшла школу батьківства й проявила себе як мати, що може самостійно піклуватися про своїх дітей, рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 22 травня 2018 року № 348, малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 було повернуто їх матері. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.05.2018 р. № 350, було надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у зв'язку з його наркозалежністтю та ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, й неможливістю передати дітей для подальшого виховання батьком.

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути із відповідача аліменти шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей на їх утримання у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2018 року, провадження у вказаній справі відкрито, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2018 року, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_5 про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7, відповідно до свідоцтва про його народження серії НОМЕР_3 виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1236. Батьками у свідоцтві зазначені: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2 (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8, актовий запис № 215. Батьками у свідоцтві зазначені: батько - ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2 (а.с. 16).

13 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 348, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 14).

Відповідно до довідок про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщені осіб №02-09.1-355 від 16 квітня 2018 року та №1-1/975 від 25 січня 2017 року (а.с. 10, 13) виданих відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 14 серпня 2012 року № 380 "Про надання статусу дітям" малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв'язку з тим, що відносно матері ОСОБА_2, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 17.07.2012 року, обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, а батько ОСОБА_1, відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2011 року, відбуває покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 09 жовтня 2012 року № 470 "Про реєстрацію місця проживання дитини" малолітнього ОСОБА_3 було зареєстровано за місцем реєстрації батька за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до шлюбу та перебуваючи у шлюбі і маючи малолітніх дітей неодноразово вчиняли злочини у сфері обігу наркотичних засобів та неодноразово були судимі, зокрема відповідно до вироку Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2014 року, матір дітей ОСОБА_2, визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна. Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів) та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Із листа Головного управління Національної поліції в Київській області від 07 вересня 2017 року № 14707/109/1003/04-17, вбачається, що ОСОБА_1 має п'ять судимостей за ст.ст. 186, 309 КК Ураїни. Останній раз був засуджений до позбавлення волі у 2013 році за ч. 2 ст. 309 КК України (звільнений з місць позбавлення волі 03 травня 2017 року). ОСОБА_2 була засудженя 29 липня 2014 року до покарання у вигляді позбавлення віолі за ч. 2 ст. 307 КК України (звільнена з місць позбавлення волі 19 квітня 2017 року) (а.с. 19-24, 31).

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року малолітніх дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4, було відібрано від батька ОСОБА_1 без позбавлення його батьківських прав у зв'язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 25,26).

Відповідно до Наказів служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради від 03 серпня 2015 року № 01-10-146, 01-10-148 малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 було взято на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 01 грудня 2015 року № 726 малолітнім: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 надано статус дітей позбавлених батьківського піклування.

Оскільки батьки дітей ОСОБА_4 перебували в місцях позбавлення волі рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 08 грудня 2015 року № 737 малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 було влаштовано у прийомну сім'ю на базі родини ОСОБА_6.

Відповідно до довідки від 23.01.2018 р. ОСОБА_2, 1979 р.н. перебуває на обліку у кабінеті лікаря нарколога з діагнозом, синдром залежності від наркотичних речовин.

Відповідно до довідки від 23.01.2018 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 перебуває на обліку у лікаря нарколога з вересня 2015 року.

Відповідно до листа від 13 квітня 2018р. № 70, складено працівниками БО "СОС Дитяче містечко" ОСОБА_1 було запропоновано знайти організацію для проходження курсу реабілітації від наркотичної залежності, але останній відмовився. 24 лютого 2018 року ОСОБА_1 поїхав до реабілітаційного центру "Маяк" а. вже 28 лютого 2018 року надійшла інформація, що ОСОБА_1 на наступний день після прибуття покинув ребцентр. Також батькам було запропоновано пройти навчання в "Школі батьківства". ОСОБА_2 погодилася й відвідала 11 занять, ОСОБА_1 відвідав лише 2 заняття. Було проведено 13 зустрічей батьків з дітьми. ОСОБА_2 проявляла активність та турботу. ОСОБА_1 демонстрував підлітковий стиль поведінки та повну дезорінтацію в соціальному житті, особливо щодо питань матеріального забезпечення родини. Батько має бажання, щоб його діти проживали з ним, але чіткого уявлення про базові потреби дітей, безпеку дітей, матеріальне забезпечення дітей він не має, тому не може взяти на себе відповідальність за потреби дітей.

Відповідно до листів від комунальних служб за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість по сплаті за послуги становить: газопостачання - 1629,35грн.; водопостачання та водовідведення - 2503,08грн.; опалення - 9947,40грн.; технічне обслуговування труб - 229, 44 грн.; електропостачання - 370,24 грн.; прибирання території - 759,29 грн.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 17 квітня 2018р. № 119, складено спеціалістами ССДС за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає ОСОБА_1, Дана квартира має три кімнати. Одну займає ОСОБА_1 ще одну здає в найм стороннім чоловікам. Квартира не переоформлена після смерті наймача квартири. Існують борги за комунальні послуги. ОСОБА_1 повідомив, що з дружиною разом не проживають.

У листі центру соціальних служб від 24 січня 2018р. № 01-09.1-50, зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово помічали на вулиці в неадекватному стані. ОСОБА_1 було запропоновано пройти курс реабілітації від наркотичної залежності, але останній відмовився. Батько дітей, ОСОБА_1 не працює, утриманням дітей не займається, що підтверджено листом БО "СОС Дитяче містечко", в якому перебували діти.

Орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Броварської міської ради видав висновок до суд від 24.04.2018р. № 1-18/402, про недоцільність повернення малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 їх батькові ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що не відпали причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьком.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.05.2018 р. № 348, малолітніх: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 було повернуто їх матері, ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_2 вже протягом 6 місяців проживає окремо від ОСОБА_1, влаштувалася на роботу, пройшла курс реабілітації від наркозалежності, пройшла школу батьківства й проявила себе як мати, що може самостійно піклуватися про своїх дітей.

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 22.05.2018р. № 350, було надано висновок до суду про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до його малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у зв'язку з його наркозалежністтю та ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, й неможливістю передати дітей для подальшого виховання батьком.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожено кремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину

Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на їх утримання у розмірі передбаченому Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, який з 1 січня 2018 року становить - 1492 гривні, з 1 липня 2018 року - 1559 гривень, з 1 грудня 2018 року - 1626 гривень. На дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ухиляється, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-83, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Роз'яснити ОСОБА_1 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Стягувати з ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Бровари Київської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом перерахування коштів на особисті рахунки дітей на їх утримання у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду - 11 червня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.