АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2514/18А Справа № 204/446/17 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування»

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» про стягнення суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю потерпілого,

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 20 липня 2014 року близько 23 год. 00 хв. з вини ОСОБА_2 на перехресті вул. Тітова та вул. Суворова в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода. Дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок того, що ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «Geely Emgrand 7», номерний знак НОМЕР_1, на вказаній ділянці проїзної частини порушив вимоги дорожньої розмітки 1.3 та п.п. 11.4, 14.6 (а) Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр обгону, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, який рухався на велосипеді «Wheeler» у попутному напрямку та виконував маневр повороту ліворуч. В результаті дорожньо-транспортної пригоди настала смерть потерпілого ОСОБА_3, який є її сином. Обставини дорожньо-транспортної пригоди встановлені вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 року, яким з урахуванням змін відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до шести років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, який набрав законної сили та залишений без змін в частині вирішення цивільного позову. Вона визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Вироком суду на її користь стягнуто з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 91 611 грн. а також у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн.

Між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 01 серпня 2014 року нею було заявлено до відповідача про наявність страхового випадку, а саме про заподіяння шкоди майну потерпілого ОСОБА_3, а також про заподіяння шкоди його життю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем. Таким чином, вона не порушила строки звернення з заявою про страхове відшкодування, ані в частині заподіяння шкоди майну потерпілого, ані в частині заподіяння шкоди його життю. Проте відповідач двічі неправомірно відмовив їй у сплаті суми страхового відшкодування, зазначивши що вона нібито не зверталась до страхової компанії протягом встановленого передбаченого законом строку. Тим самим відповідач фактично приховує факт її звернення про наявність страхового випадку, яке мало місце 01 серпня 2014 року. Крім того, відповідач безпідставно відмовляє їй у сплаті суми страхового відшкодування, посилаючись на вирішення у судовому порядку цивільного позову, не беручи до уваги, що вирок суду у частині відшкодування заподіяної шкоди на теперішній час не виконано, і поряд з тим, це не стосується обовязків страхової компанії за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Також неправомірними діями відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в тому, що вона, як мати загиблого, протягом триваючого часу позбавлена можливості в отриманні гарантованих сум та вимушена доводити свою доброчесність, оскільки відповідач приховує факт її належного та своєчасного звернення з заявою про страхове відшкодування та звинувачує її у наданні неправдивих відомостей, у звязку з чим, через безпідставну необхідність неодноразових повторних звернень, які залишаються без належної уваги та відповідного реагування. Тому їй завдано моральну душевні страждання, глибину яких вона оцінює в розмірі 50 000 грн. Враховуючи те, що відповідач до теперішнього часу не визнає позовні вимоги та у відповідності до п. 5 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Згідно інформаційної довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області № 04-26/255 від 05 квітня 2017 року, індекс споживчих цін (індекс інфляції) по Україні за серпень 2014 року лютий 2017 року становить 183,3%. Виходячи з цього, страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, з урахуванням індексу інфляції становить 91 650 грн. (50 000 х 183,3/100= 91 650 грн.), а страхове відшкодування, заподіяне життю та здоровю потерпілого складає 183 300 грн. (100 000 х 183,3/100=183 300 грн.).

За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь суму страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого у розмірі 91 650 грн., суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю потерпілого у розмірі 183 300 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 47 944 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, ставить питання про його скасування та ухвалення нового про повне задоволення позовних вимог.

ОСОБА_1 в свої скарзі зазначає, що строк для подачі заяви до страхової компанії про виплату суми страхового відшкодування нею не пропущено, оскільки вона звернулася з відповідною заявою одразу після набрання законної сили вироком Красногвардійського районного суду від 13.06.2016 року. Крім того, судом не прийнято до уваги положення п.5 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач також звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 47 944,00 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь позивача страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю потерпілого в розмірі 14 616,00 грн.

Апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» мотивує тим, що розмір стягнутої суми не відповідає вимогам ст.27.4 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 липня 2014 року приблизно о 23 год. 00 хвл., ОСОБА_2, керуючи технічно справним автомобілем «Geely Emgrand 7», номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул. Тітова з боку пр. Кірова у напрямку вул. Макарова у м. Дніпропетровську. Під час руху, ОСОБА_2, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, виконуючи маневр обгону на перехресті з вул. Суворова, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_3, який рухався на велосипеді «Wheeler» у попутному з ним напрямку та на даному перехресті виконував маневр поворот ліворуч. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної події велосипедист ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень 28 липня 2014 року помер в Дніпропетровській клінічній лікарні ім. І.І.Мечникова.

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді семи років та шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. Також було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 91 611 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_2 змінено. Помякшено ОСОБА_2 покарання, призначене за ч. 2 ст. 286 КК України. Вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. В решті вирок щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія Дніпроінмед», найменування якої було змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (а.с.12), що підтверджується полісом № АС/6798660 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був діючий станом на 20 липня 2014 року.

Відповідно до ст. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має це підтвердити документально.

Статтею 33-1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетний до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобовязані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дні отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Зазначену вимогу Закону позивачем, як потерпілою було виконано, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про подію з транспортним засобом, яке ОСОБА_1 надала 01 серпня 2014 року до ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» (а.с.11).

Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,-МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Судом встановлено, що з заявою про страхове відшкодування позивач зверталася до відповідача 12 грудня 2016 року та 05 січня 2017 року, що підтверджується листами Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ДОМ Страхування» від 20 грудня 2016 року за № 1798 та від 06 січня 2017 року за № 27 (а.с.14-15).

Згідно зі ст. 37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася 20 липня 2014 року, а з вимогою про стягнення страхового відшкодування майна потерпілого позивач звернулася до відповідача після спливу спеціального строку позовної давності тривалістю один рік, а саме 12 грудня 2016 року, та враховуючи що відповідачем по справі у запереченнях на позов від 09.11.2017 року заявлено про застосування позовної давності до вимог позивачки, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині стягнення шкоди, заподіяної майну потерпілого, у зв'язку із спливом позовної давності щодо цих вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що строк для подачі заяви до страхової компанії про виплату суми страхового відшкодування нею не пропущено, так як вона звернулася з відповідною заявою одразу після набрання законної сили вироком Красногвардійського районного суду від 13.06.2016 року, відхиляються колегією суддів оскільки вони суперечать нормам ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка чітко визначає початок річного строку з моменту скоєння ДТП. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно листу Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 4610В/03 від 13 липня 2017 року на виконанні у відділу перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 204/501/15-к виданого 14 грудня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 грн., виконавчого листа № 204/501/15-к виданого 14 грудня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 грн. та виконавчого листа № 204/501/15-к виданого 13 червня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 91 611 грн. За весь час перебування виконавчого провадження з 06 лютого 2017 року по 13 липня 2017 року примусових стягнень з боржника не проводилось, боржником самостійно виконання рішення суду частково або в повному обсязі не здійснювалось.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2016 року дійсно встановлено, що ОСОБА_2 частково відшкодовано завдану шкоду, проте деліктне зобовязання не припинено, оскільки особою, яка завдала шкоду ОСОБА_2 ані в добровільному порядку, ані у примусовому не відшкодована потерпілій шкода в повному обсязі.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та смерті потерпілого ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_6 були понесені витрати в розмірі 47 944 грн 74 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи чеками та рахунками.

Приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума страхового відшкодування в цій частині підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» на користь ОСОБА_1 Однак розмір стягнутого страхового відшкодування підлягає зміні, з наступних підстав.

Згідно ст.27.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», мінімальну заробітну плату визначено у місячному розмірі 1 218 грн.

Відтак встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір витрат на поховання, які можуть бути стягненні зі страховика, не повинен перевищувати 14 616,00 грн. (12x1 218грн.).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення зміні в частині розміру стягнутої суми страхового відшкодування шляхом її зменшення до 14 616,00 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог позивача в частині стягнення на її користь моральної шкоди на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» у звязку із неналежним виконанням страховиком своїх зобовязань, посилаючись на те, що між сторонами відсутні договірні відносини, на які розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів». В даному випадку відшкодування шкоди відбувається на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого моральна шкода відшкодовується страховиком лише потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги позивача в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, положення статті 625 ЦК України не застосовуються, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині підлягають відхиленню.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення, тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи, що колегією суддів апеляційну скаргу ПрАТ «СК «ДІМ Страхування» задоволено та змінено оскаржуване судове рішення, судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 084,25 грн. компенсується за рахунок держави, згідно вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» - задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 листопада 2017 року - змінити в частині розміру стягнутої суми страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю потерпілого ОСОБА_3 у розмірі 14 616 (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 00 коп.

Судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5 084,25 грн. компенсувати Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ДІМ Страхування» за рахунок держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_7