Справа № 686/6823/17
УХВАЛА

19 березня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

законного представника ОСОБА_2,

представника законного представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_6, за згодою із матірю ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена справа.

19.03.2018 року відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив відвід головуючому судді на підставі п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України (є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді), а саме з підстав того, що головуючою у справі суддею Мороз В.О., вдруге було проігноровано та порушено вимоги процесуального права, а саме приписи ст.ст. 74, 169, 207 ЦПК України (у редакції до 15 грудня 2017 року), так і приписи ст.ст. 223,257 ЦПК України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), тобто, головуюча при третій неявці позивача по справі без будь якої мотивації відкладає розгляд справи і нереагує на його заяву про залишення позову без розгляду, та в котрий раз відмовляється допитати свідків які визначені ухвалою суду. Також, суд не зважаючи на вимоги чинного законодавства в порушення норм процесуального права як в редакції до 15.12.2017р. так і у редакції чинній з 15.12.2017р., цих вимог закону не виконав, без будь якої мотивації призначив справу на 19.03.2018 року, а свідки, явка яких була забезпечена вже не вперше, знову не були допитані, чим грубо було порушено приписи ч.8 ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у звязку із наступним.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Так, у даній справі 26.09.2017 р. було розпочато розгляд справи по суті, після чого за клопотанням представника відповідача по справі було оголошено перерву на 25.10.2017 р.

25.10.2017 р. допитано свідків які зявилися та оголошено перерву на 17.11.2017 р. у звязку із неявкою інших свідків.

27.11.2017 р. допитано свідків які зявилися та оголошено перерву на 12.12.2017 р. у звязку із неявкою інших свідків.

12.12.2017 р. надійшло клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи. Було оголошено перерву на 05.02.2018 р.

02.02.2018 р. надійшло клопотання відповідача про відкладення. Було оголошено перерву на 27.02.2018 р.

27.02.2018 р. в судове засідання не зявився позивач та його законний представник, а тому було оголошено перерву на 19.03.2018 р.

19.03.2018 р. зявилися усі учаснику судового процесу. При цьому, відповідачем було заявлено клопотання про залишення позову без розгулу.

Обставин для залишення позову без розгляду судом не встановлено.

А тому, відповідачем було заявлено відвід головуючому судді.

Відповідно ч. 3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід (ст..252 ЦПК).

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву, до такого висновку прийшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Газета Україна-Центр проти України» від 15 липня 2010 року.

Разом з тим, мотиви з яких заявлений ОСОБА_4 відвід головуючій судді Мороз В.О. є необґрунтованими та не викликають сумніву в обєктивності та неупередженості судді, при вирішенні даного спору.

Оскільки у заяві про відвід судді не наведено інших обставин для відводу, передбачених ст. ст.36,37 ЦПК України, то суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Згідно вимог п. 7 ч 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід.

За таких обставин, провадження у даній справі слід зупинити, а заяву ОСОБА_4 про відвід головуючій судді Мороз В.О. передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33, 34, 36, 39, 40, 41, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, суд -

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6, за згодою із матірю ОСОБА_2 до ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, зупинити до вирішення питання про відвід.

Заяву ОСОБА_4 про відвід головуючій судді Мороз В.О. передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :