29.05.2018 Справа № 469/1507/17
2/469/143/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2018 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_1 - не зявився
відповідач ОСОБА_2 - не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Позивач 01 листопада 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач на підставі заяви б/н від 16 жовтня 2008 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 6900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісії та штрафи.
Ухвалою судді від 31 січня 2018 року клопотання представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, та постановлено продовжувати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до таких висновків.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, регульовані нормами зобовязального права.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 16 жовтня 2008 року (а.с.7) банк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у сумі 1100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік, а відповідач зобов"язався повертати заборгованість щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 30 вересня 2017 року виникла заборгованість у розмірі 55 904,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6 027,64 грн., заборгованість за відсотками - 43 644,80 грн., 3 094,00 грн. - заборгованість за комісією, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2 638,32 грн. (а.с.4-6).
З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано позивачем, вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» при проведені розрахунку заборгованості з 01 квітня 2015 року застосував процентну ставку 43,2%.
Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніше, як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу.
Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
Таким чином із змісту вказаної норми вбачається, що зміна процентної ставки за кредитним договором має визначатись сторонами у договорі.
Обґрунтовуючи підвищення процентної ставки в односторонньому порядку, позивач вказував, що таке право йому надано положеннями пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг.
Разом з тим, вказані Умови не містять реквізитів щодо їх ідентифікації, а саме відсутній їх номер, дата, підпис позичальника, наявний підпис лише керівника Банку (а.с.9-14).
Тобто позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач погодився саме на зазначені Умови надання кредиту, а тому посилання в договорі на відповідні Умови, що стосуються саме наявних у матеріалах справи Умов, є безпідставними.
Враховуючи, що підпис відповідача на наданому позивачем тексту Умов відсутній, то зміна процентної ставки застосована позивачем є односторонньою її зміною, що заборонено вказаними правовими нормами.
Правилами ст. 611 ЦПК України, встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, які встановлені договором або законом, серед яких в тому числі сплата неустойки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Як встановлено з матеріалів справи, підстави та порядок нарахування пені та штрафу у заяві про відкриття рахунку та отримання кредитної картки відсутні, не передбачено можливість застосування неустойки і прикладами використання кредитних коштів, з якими відповідача ознайомлено під розписку 16 жовтня 2008 року (а.с.8), а тому їх нарахування є безпідставними з огляду на вказані вище норми.
З наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості за вказаним договором, вбачається, що станом на 30 вересня 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором №б/н від 16 жовтня 2008 року за кредитом становить 6027,64 грн. (а.с.4-6), тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.
Також є обґрунтованою і підлягає стягненню заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 36,00% за період з 16 жовтня 2008 року по 31 березня 2015 року, що складає 571,42 грн. згідно з наданим позивачем розрахунку (а.с.5 на звороті).
Заборгованість по процентах за користування кредитом за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року, нарахована позивачем виходячи зі ставки 43,2%, є необгрунтованою із зазнанаведених вище підстав, а тому підлягає перерахунку за ставкою 36,00%, що складає 5438,30 гривень (6027,64 грн. заборгованості х 36% /100 / 365 днів х 914 днів прострочки.)
Таким чином, загальна сума заборгованості по процентах за користування кредитом за весь період користування кредитними коштами з 16 жовтня 2008 року по 30 вересня 2017 року, яка підлягає стягненню на користь позивача, складає 6009,72 грн. (571,42 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 16 жовтня 2008 року по 31 березня 2015 року + 5438,00 гривень заборгованості по процентах за користування кредитом за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року, перерахованих за ставкою 36,00 %).
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя