Провадження № 2/537/453/2018
Справа № 537/810/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., при секретарі Головньовій Л. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, просив суд зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 22507541 виданою 09.11.2010 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ державним виконавцем Соха Н. П., а саме: з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна із забороною його відчуження, а саме: квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 червня 2012 року він придбав на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 від 11 червня 2012 року, нерухоме майно - квартиру № 52 по вул. Шкільній в буд. № 13/10 в м. Кременчуці Полтавської області, про що приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_3 мені було видано Свідоцтво, яке зареєстроване в реєстрі за № 1426. У відповідності до норм чинного на момент придбання квартири законодавства, вказана квартира було зареєстрована в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради», витяг додається. На початку 2018 році, в нього виникла потреба у розпорядженні своєю власністю, шляхом її продажу, в зв'язку з чим він зареєстрував квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про що отримав Витяг про реєстрацію права власності від 19.01.2018 року

за № НОМЕР_1 та в ході збирання документів для оформлення договору купівлі-продажу квартири, мені стало відомо про те, що на квартиру накладений арешт. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.02.2018 року за № 112996924, арешт на придбану мною квартиру, був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 22507541 від 09.11.2010 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ, державним виконавцем Соха Н.П. Особою, майно права якої обтяжуються значиться ОСОБА_4. Згідно відповіді Крюківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області за вих. № 4668 від 30.01.2018 року, відповідач повідомляє, що арешт на квартиру АДРЕСА_2 було накладено на підставі ухвали Онуфріївського районного суду від 28.10.2010 року № 2-673 про арешт нерухомого майна ОСОБА_4 та, згідно чинного законодавства зняти арешт із вищезазначеної квартири можливо лише на підставі рішення суду. Згідно другої відповіді відповідача за вих. № 6507 від 14.02.2018 року Крюківський ВДВС повідомляє, що виконавче провадження по якому реалізовувалося майно ОСОБА_4 згідно даних АСПВ завершено 27.09.2012 року та передано до архіву. Відповідно до глави XI, ч. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Виконавче провадження, по якому здійснювалася реалізація майна, підлягало зберіганню протягом трьох років, та було знищено зі спливом строку зберігання, передбаченого НПА. Тому, відповідач не може надати будь-якої інформації з цього виконавчого провадження, в результаті реалізації майна в якому, позивачем придбане нерухоме майно. Викладені обставини є підставою звернення мене до суду з даним позовом, оскільки наявність арешту накладеного на квартиру, яку він придбав в результаті реалізації майна через прилюдні торги порушує моє право власності на придбане мною майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_5 не зявилися, представник надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник Крюкіського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився. При цьому, до суду надано відзив, відповідно до якого, зазначено, що згідно перевірки бази даних АСВП встановлено, що арешт на квартиру АДРЕСА_3 було накладено в звязку з надходженням на виконанні в Крюківському ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ухвали Онуфріївського районного суду від 28.101.2010 року № 2-673 про арешт нерухомого майна в інтересах ОСОБА_6. В звязку з тим, що у відділ відсутні будь-які виконавчі провадження чи дані про вказаний арешт, Крюківський ВДВС міста Кременчук не має можливості припинити чинність вказаного арешту в позасудовому порядку. Крюківський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у полтавській області не заперечує проти зняття арешту накладеного на квартиру № 52 в буд. № 13/10 по вулю Шкільна в м. Кременчуці. Просять судове засідання проводити без участі представника.

Враховуючи, клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21 червня 2012 року ОСОБА_1 придбав на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 від 11 червня 2012 року, нерухоме майно - квартиру № 52 по вул. Шкільній в буд. № 13/10 в м. Кременчуці Полтавської області, про що приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_3 йому було видано свідоцтво про право власності на вище вказану квартиру, яке зареєстроване в реєстрі за № 1426, що також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав серії СЕЕ № 989972 від 04.09.2012 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 111076523 від 19.01.2018 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06.02.2018 року за № 112996924, арешт на придбану мною квартиру, був накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 22507541 від 09.11.2010 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ, державним виконавцем Соха Н.П. Особою, майно права якої обтяжуються значиться ОСОБА_4.

Згідно відповіді Крюківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області за вих. № 4668 від 30.01.2018 року, арешт на квартиру АДРЕСА_2 було накладено на підставі ухвали Онуфріївського районного суду від 28.10.2010 року № 2-673 про арешт нерухомого майна ОСОБА_4 та, згідно чинного законодавства зняти арешт із вищезазначеної квартири можливо лише на підставі рішення суду.

Згідно відповіді Крюківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області за вих. № 6507 від 14.02.2018 року, виконавче провадження по якому реалізовувалося майно ОСОБА_4 згідно даних АСПВ завершено 27.09.2012 року та передано до архіву. Відповідно до глави XI, ч. 2 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Виконавче провадження, по якому здійснювалася реалізація майна, підлягало зберіганню протягом трьох років, та було знищено зі спливом строку зберігання, передбаченого НПА.

У відповідності до ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчий або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провадяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершенного виконавчого провадження арешт майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів

які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного Кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Отже, як встановлено судом, накладений арешт на квартири АДРЕСА_4 заважає позивачу скористатися своїм правом на на розпорядження своїм майном, що є порушенням його конституційних прав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 317,321 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Крюківського відділу ДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту та зняття заборони на його відчуження - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 22507541 виданою 09.11.2010 року Крюківським ВДВС Кременчуцького МУЮ державним виконавцем Соха Н. П., а саме: з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт нерухомого майна із забороною його відчуження, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич