АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/79/18Головуючий по 1 інстанції - Добриднюк Н.О.
Категорія: 30 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н. І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар Попова М.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року, ухваленого суддею Добриднюк Н.О. (повний тест рішення виготовлено 31 жовтня 2017 року), по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною подією ,- :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною подією.

В обгрунтування позову вказував, що 19.03.2016 року о 07 год.00 хв. в с.Смільчинці Лисянського району Черкаської області ОСОБА_5 керував транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2. При проїзді через вибоїну на дорозі, яку він не побачив, так як була сильна ожеледиця , автомобіль «Nissan» змінив рух та виїхав на смугу зустрічного руху де зіткнувся з рухаючим в зустрічному напрямку автомобілем «Skania» д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби були механічно пошкоджені. Згідно постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.04.2016 року ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 340 грн.

В ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 від 22.04.2016 року було встановлено, що 19.03.2016 року о 07.00 год. в с.Смільчинці Лисянського району була сильна ожеледиця та вибоїна на дорозі, в наслідок чого автомобіль змінив рух та виїхав на смугу зустрічного руху, зіткнувся із рухаючись в зустрічному напрямку автомобілем.

В результаті ДТП автомобілю «Nissan» д/н НОМЕР_2 під керуванням позивача були завдані наступні пошкодження: бампер передній з підсилювачем, лівий та правий показчик поворотів, ліва та права блок фари з габаритними вогнями , панель рамки радіатора, радіатор системи охолодження крило ліве переднє, підкрилок лівого переднього крила, корпус повітряного фільтра, бризговик лівого переднього крила, крило праве переднє. Капот, дверка ліва предня, дверка права передня, панель даху, решітка радіатора, патрубок, перекос передніх лонжеронів та капота (перекос кузова), підкрилок правого переднього крила.

Вулиця Поштова в с.Смільчинці на якій сталася дорожньо-транспортна пригода є складовою частиною дороги Р-04 Київ-Фастів-Біла Церква-Тараща-Звенигородка (км186+570- км223+070), яка відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМУ від 16.09.2015 року №712, належить до автомобільних доріг загального користування державного значення та знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Черкаській області.

В зв'язку з невжиттям своєчасних заходів щодо ліквідації ямковості на автодорозі та недотримання «Єдиних правил зимового утримання автомобільних доріг» та неналежне утримання ділянки автомобільної дороги в с.Смільчинці, призвело до дорожньо-транспорної пригоди, під час якої було пошкоджено належний позивачеві легковий автомобіль.

Згідно висновку №33 експертного авто товарознавчого дослідження від 20.05.2016 року матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Nissan Sunny 1.7 D, державний номер НОМЕР_2» складає 34110 грн.85 коп.

Крім того, своєю бездіяльністю відповідачем ОСОБА_5, була завдана моральна шкода яка полягає в порушенні його права власності, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, останній зазнав не мало переживань та страждань з приводу того, що особи відповідальні за збитки не поновлюють порушене право позивача та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану позивачу. Хвилювання та думки про те, як відновити свій транспортний засіб, тримали позивача в постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на його відносини в сім'ї та роботі. Фактично втративши можливість вільно користуватись своїм транспортним засобом по робочих справах позивач змушений був змінити свій звичайний робочий день. Вказані обставини спричинили ряд негативних наслідків та моральні витрати і страждання для позивача. Сума яка може компенсувати завдану позивачу моральну шкоду є 10000 грн.

З урахуванням вищевикладеного просив стягнути зі служби автомобільних доріг у Черкаській області на його користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 34110 грн.85 коп. відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., витрат за проведення експертного дослідження в сумі 800 грн. та витрати за понесені за сплату судового збору та правову допомогу.

27 грудня 2016 року позивач звернувся з уточненням до позовних вимог та просив стягнути зі служби автомобільних доріг у Черкаській області на його користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 34110 грн.85 коп. відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн., витрат за проведення експертного дослідження в сумі 800 грн. та витрати за понесені за сплату судового збору сумі 551 грн.20 коп. та правову допомогу в сумі 3500 грн.

04 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог та просить стягнути зі служби автомобільних доріг у Черкаській області на його користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 34110 грн.85 коп. відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн., витрат за проведення експертного дослідження в сумі 800 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн.20 коп. та правову допомогу в розмірі 3500 грн.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року у позовних вимогах ОСОБА_5 до служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною подією відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції , ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, а тому просить рішення скасувати та ухвалити нове , яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Зокрема апелянт зазначив, що судом першої інстанції не надано правової оцінки як доказу по справі план схемі ДТП, яка знаходилася при матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_5, в якій зазначено, що дорога була слизькою, засніженою та мала місце вибоїна.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надана належна оцінка як доказу по справі постанові Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.04.2016 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності оскільки як зазначено в самій постанові суддею було встановлено, що 19.03.2016 року о 07.00 год. в с.Смільчинці Лисянського району була сильна ожеледиця та вибоїна на дорозі, в наслідок чого автомобіль«Nissan» державний номер НОМЕР_2» змінив рух та виїхав на смугу зустрічного руху, зіткнувся із рухаючись в зустрічному напрямку автомобілем під керуванням ОСОБА_6

Зазначені вище обставини судом проігноровані та не відображені в рішенні суду, в результаті чого суд дійшов невірного висновку про відсутність причинно - наслідкового зв'язку між пошкодженням автомобіля та бездіяльність відповідача як балансоутримувача відповідної ділянки шляху під час ДТП.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Згідно до п.8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п.9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

У відповідності до вимог ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в ході судового розгляду позивачем не було представлено, і судом не здобуто належних та допустимих доказів з метою підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженням автомобіля та бездіяльністю відповідача як балансоутримувача відповідної ділянки шляху, станом автомобільної дороги та ДТП та виходячи із того що, обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою, а тому позов не може бути задоволеним, оскільки в даному випадку наявність спричиненої шкоди 19.03.2016 автомобілю «Nissan» д/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП в с.Смільчинці, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою не доведено.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 є власником автомобіля «Nissan» д/н НОМЕР_2, 1987 року випуску ( а. с. 26).

Згідно постанови Звенигородського районного суду від 22.04.2016 року ОСОБА_5 19.03.2016 року о 07 год.00 хв. в с.Смільчинці Лисянського району Черкаської області керуючи транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2 порушуючи вимоги п.п. 11.3 ПДР, проявив неувагу, не врахував, що дорожнє покриття було засніжене та мало вибоїну, не вибрав безпечну швидкість для руху автомобілем, не впоравшись із керуванням автомобіля, внаслідок чого виїхав автомобілем на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення із транспортним засобом «Skania» д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби були механічно пошкоджені.

ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 340 грн.

З постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.04.2016 року вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що 19.03.2016 року керував транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2. При поїзді через вибоїну на дорозі яку він не побачив, так як була сильна ожеледиця автомобіль змінив рух та виїхав на смугу зустрічного руху де зіткнувся з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «Skania». Автомобілі були механічно пошкоджені ( а. с. 11).

З наведеного вбачається, що причиною ДТП є те, що ОСОБА_5 не впорався з керуванням, в цьому він визнав свою вину повністю і суд визнав винним в ДТП саме ОСОБА_5

Постанова Звенигородського районного суду Черкаської області не оскаржувалась, не скасована та набрала законної 04.05.2016 року.

Так, звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_5 зазначав, що бездіяльність служби автомобільних доріг у Черкаській області призвела до дорожньо-транспортної пригоди.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2017 року вбачається, що 19.03.2016 року о 07 год.00 хв. в с.Смільчинці Лисянського району Черкаської області ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2 не впорався із керуванням, виїхав на зустріну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом «Skania» д/н НОМЕР_4, внаслідок чого транспортні засоби були механічно пошкоджені.

З матеріалів справи вбачається, що вулиця Поштова в с.Смільчинці на якій сталася дорожньо-транспортна пригода є складовою частиною дороги Р-04 Київ-Фастів-Біла Церква-Тараща-Звенигородка (км186+570- км223+070), яка відповідно до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМУ від 16.09.2015 року №712, належить до автомобільних доріг загального користування державного значення та знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Черкаській області ( а. с. 52 - 55, 59).

Згідно постанови Звенигородського районного суду від 22.04.2016 року ОСОБА_5 19.03.2016 року о 07 год.00 хв. в с.Смільчинці Лисянського району Черкаської області керуючи транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2 порушуючи вимоги п.п. 11.3 ПДР, проявив неувагу, не врахував, що дорожнє покриття було засніжене та мало вибоїну, не вибрав безпечну швидкість для руху автомобілем, не впоравшись із керуванням автомобіля, внаслідок чого виїхав автомобілем на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення із транспортним засобом «Skania» д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби були механічно пошкоджені.

ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 340 грн.

З постанови Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.04.2016 року вбачається, що в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що 19.03.2016 року керував транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_2. При поїзді через вибоїну на дорозі яку він не побачив, так як була сильна ожеледиця автомобіль змінив рух та виїхав на смугу зустрічного руху де зіткнувся з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «Skania». Автомобілі були механічно пошкоджені ( а. с. 11).

А тому колегія суддів поділяє думку районного суду, що причиною ДТП є те, що ОСОБА_5 не впорався з керуванням, в цьому він визнав свою вину повністю і постановою суду визнаний винним в ДТП саме ОСОБА_5

Постанова Звенигородського районного суду Черкаської області не оскаржувалась, не скасована та набрала законної 04.05.2016 року.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167, ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За своєю правовою природою майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи в наслідок його пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, необхідність здійснення зайвих витрат з метою відновлення порушеного права.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо встановлені ці обставини.

Колегія повністю погоджується із висновком районного суду, що у відповідності до зазначеної вище постанови Звенигородського районного суду Черкаської області, порушення позивачем Правил дорожнього руху України перебувають в прямому причинному зв'язку із вчиненням ДТП та наслідками які настали.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області саме позивача було визнано винним у настанні тих обставин які спричинили пошкодження його транспортного засобу, оскільки позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, тобто не просто в порушенні ПДР, а в порушенні ПДР яке спричинило пошкодження транспортного засобу. Постанова суду позивачем не оскаржувалась. Враховуючи що відповідно до вимог законодавства необхідною умовою для покладення на особу обов'язку відшкодування шкоди є вина цієї особи в завданні цієї шкоди то в даному випадку підстави для задоволення позову відсутні, вина служби автомобільних доріг не доведена, а вина позивача встановлена відповідно до судового рішення.

У вищевказаній постанові суду не зазначено, що саме вибоїна на дорозі стала наслідком зміни напрямку руху автомобіля, а лише вказано її наявність на дорожньому полотні. Натомість зазначено, що позивач проявив неувагу та не вибрав безпечну швидкість для руху автомобілем.

Крім того, судом правильно зазначено, що позивач не надав жодних належних доказів того, що були порушені стандарти утримання автомобільних доріг.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (даліполіцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об'єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції, при складанні постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі(додаток 2) з відповідними замірами та схемою про, зокрема, пошкодження шляхів, перешкоду для дорожнього руху, умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху та ін .

З бланку акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток відповідної Інструкції) встановлено, що обстеження повинно проводитись за обов'язкової присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.

Під час обстеження визначається чи відповідає або ж не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» експлуатаційний стан обстеженої ділянки.

Відповідно до розділу VІІ Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП(додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об'єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов'язковою; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; результати огляду на стан сп'яніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в ході судового засідання районним судом вірно з'ясовано, що факт ДТП за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_5 належним чином не зафіксовано, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі взагалі відсутній та не складався. Так само не складались матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт, по факту ямковості по вул. Поштовій, в с. Смільчинці Лисянського району.

Колегія суддів зауважує, що районним судом вірно зазначено, що враховуючи вищевказані обставини та оскільки в ході судового розгляду позивачем не було представлено, і судом не здобуто належних та допустимих доказів з метою підтвердження наявності причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженням автомобіля та бездіяльністю відповідача як балансоутримувача відповідної ділянки шляху, станом автомобільної дороги та ДТП.

З огляду на те, що, обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою. В даному випадку наявність спричиненої шкоди 19.03.2016 автомобілю «Nissan» д/н НОМЕР_2, внаслідок ДТП в с.Смільчинці, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою не доведено належними та допустимими доказами позивачем.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишає без задоволення, а рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року у даній цивільній справі залишає без змін.

Керуючись ст. ст.35, 258, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року ухваленого суддею Добриднюк Н. О. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною подією залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 17 квітня 2018 року.

Судді Гончар Н. І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю. В.