Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 2-695/09
У Х В А Л А

18.04.2018 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Леньо В.В., ознайомившись з скаргою ОСОБА_1 де субєкт оскарження державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, на постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з скаргою, де субєкт оскарження державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, на постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом.

У поданій скарзі скаржник просить суд:

поновити строки на оскарження постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, та постанови про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортним засобом у виконавчому провадженні № 53253906, постановлених державним виконавцем Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 16.02.2018 року та скасувати такі як протиправні.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вважаю, що слід керуватися положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно з якими якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому в даному випадку необхідно застосовувати приписи ст. 175 ЦПК України, згідно з якими визначаються вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вищевказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, на що також звернув увагу Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (даліпостанова Пленуму від 07.02.2014 року № 6).

Подана заявником скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України субєктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з вимогами ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

На вказане також звернуто увагу у постанові Пленуму від 07.02.2014 року № 6.

Проте, як вбачається із змісту скарги, заявником, який є стороною виконавчих проваджень (боржником), визначено державного виконавця у якості субєкта оскарження, та у скарзі не зазначено як заінтересованих осіб інших сторін виконавчого провадження стягувача, хоча судовим рішенням може бути вирішено питання про його права чи інтереси.

Крім того, згідно з вимогами ч. 6ст. 175 ЦПК Україниу позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У скарзі заявником зазначено, що вказані скарги винесені державним виконавцем Чейпеш М.М., 16.02.2018 року, а від так він вважає їх протиправними та просить поновити строк для їх оскарження та скасувати

Проте, у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга не міститься виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме, не підтверджено належними доказами, коли саме він дізнався про порушення його прав та не навів доказів, які встановлюють поважність причин для поновлення строку для оскарження.

За викладених обставин, суддя позбавлений можливості встановити дотримання заявником строку звернення із даною скаргою, що визначений ст. 449 ЦПК України, у частині вимог про скасування кожної із оскаржуваних постанов. Відтак, із скарги чітко не вбачається, чи пропущений заявником строк звернення до суду, чи ні.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 4 ч. 3ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Однак, як вбачається з прохальної частини скарги вимоги у частині щодо скасуваня постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, та постанови про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортним засобом у виконавчому провадженні № 53253906 заявником не конкретизовані.

Разом з тим, вважаю за необхідне звернути увагу заявника на те, що згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). З приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії документів, що додані до скарги, оформлені у порушення зазначених вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та застосовуючи аналогію закону до скарги на дії державного виконавця, вважаю, до даної скарги слід застосувати наслідки, встановлені ст. 185 ЦПК України, та залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої скарги з усуненими недоліками, її копії для заінтересованих осіб.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 447, 449, 450 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 де субєкт оскарження державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2, на постанови про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та скасування постанови про тимчасове обмеження боржника у праві користування транспортним засобом - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, розяснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_3