Справа №705/1115/18
2/705/1257/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2018 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Мазуренко Ю.В.
при секретарі Щербаковій Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неналежним виконанням договору підряду, -
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, тому вважається повідомленим належним чином.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказував, що він бачив, як ОСОБА_2 виконував ремонтні роботи, а ОСОБА_1 «…розчитувався пару раз…». Також він вказував, що ОСОБА_2 обкладаючи фасад пінопластом «…напартачив та провів роботи неякісно…».
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та покази свідка, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 168279 від 04.08.2011 р. ОСОБА_3 померла 04.08.2011 р. в с. Кочержинці Уманського району Черкаської області. (а.с.5)
Відповідно до довідки Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області за № 02-18/139 від 07.09.2017 р. ОСОБА_1 єдиний спадкоємець житлового будинку № 51 по вул. Савчука в с. Кочержинці Уманського району Черкаської області після смерті матері ОСОБА_3 В даний час ОСОБА_1 у вказаному будинку зареєстрований і проживає. (а.с.6)
Згідно довідки Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області за № 22 від 22.02.2018 р. ОСОБА_3, яка померла 04.08.2011 року до дня смерті дійсно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, в довідці вказано, що разом із спадкодавцем на день смерті проживав і був зареєстрований ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син. (а.с.7)
Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок садибного типу по вул. Савчука, 51 в м. Умані власником будинку є ОСОБА_3. (а.с.12)
Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до вимог статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Частиною 1 статті 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно зі ст. 4 Правил побутового обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1994 року № 313, встановлено, що виконавці здійснюють побутове обслуговування населення, після їх державної реєстрації як суб'єктів підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених законодавством, - за наявності торгового (спеціального торгового) патенту. Проте, до випадків оплатного виконання робіт за побутовим замовленням особою, як не має статусу підприємця, мають застосовуватись відповідні положення щодо підрядника за договором побутового підряду, адже законодавцем встановлено превалювання фактичного статусу над відсутністю реєстрації.
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.
Спірні правовідносини сторін за своєю суттю є побутовим підрядом, за яким згідно зі статтею 865 ЦК України одна сторона (підрядник), зобовязується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Відповідно до вимог статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
У відповідності до ч. 1 ст.866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
Згідно пункту 4 частини 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
В пункті 4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Відповідно до статті 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобовязаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного звязку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
Договір, був укладений між сторонами в формі усної домовленості, не містить умов щодо якості роботи, яку зобовязується виконати підрядник. Разом з тим, як претензії замовника до виконавця робіт, так і позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до якості утеплення та опорядження будинку, тобто до якості виконаної роботи відповідачем.
Позивачем не надано до суду доказів неналежної якості виконаної відповідачем роботи, а також доказів, що такі недоліки виникли саме з вини відповідача як виконавця робіт.
Так, крім висновку будівельно-технічного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої неякісним ремонтом ПП «Техбудексперт» № 14/08-17/БУД від 14.08.2017 р. (а.с. 8) позивачем на обґрунтування своїх вимог не надано будь-яких інших доказів. При цьому, відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Долучивши до справи висновок будівельно технічного дослідження, позивач в судовому засіданні питання про призначення експертизи не ставив та відповідного клопотання не заявляв.
Судом надано оцінку фотознімкам, які додані позивачем до матеріалів позовної заяви (а.с.18), та на яких зображено стіни будинку.
Вказані фотознімки суд вважає неналежними доказами, оскільки зі знімків неможливо встановити дату, коли вони були зроблені та взагалі знімки досить неякісні і не відображують всіх тих недоліків, про які йде мова у позовній заяві ОСОБА_1
У той же час позивачем визнається та обставина, що відповідачем було проведено роботи по утепленню та опорядженню зовнішніх стін будинку.
Усна домовленість про перелік робіт, які планується виконати, а також копії товарних чеків на матеріали не породжує обов'язки відповідача на свій ризик виконати певну роботу по утепленню будинку для позивача. Тож ці документи не містять всіх істотних умов договору підряду, зокрема, переліку робіт, який відповідач зобовязаний виконати, вартості виконаних робіт, і тому не може вважатися договором.
Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене упущена вигода).
Позивач також не надає відомостей, які матеріали були необхідні для утеплення будинку, які матеріали були придбані або які не придбані взагалі, отже встановити протиправність дій відповідача та завдання ним будь-якої матеріальної шкоди позивачу у суду не має достатніх підстав.
З вище наведеного слідує, що між сторонами не було укладено належним чином договору підряду на проведення ремонтних робіт, отже у відповідача не виникло певних зобовязань перед позивачем, а для позивача не настали негативні наслідки та не було порушено його прав або охоронюваних законом інтересів.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Згідно положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Встановивши вище викладене, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд, системно аналізуючи норми діючого цивільного законодавства у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між сторонами вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають оскільки договір підряду на проведення утеплення будинку між сторонами не був укладений в належній формі, не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про виконання утеплення, позивач не надав доказів на підтвердження того, що з відповідачем укладено договір підряду на виконання ремонтних робіт по утепленню будинку, що відповідач зобовязався виконати певні роботи, та саме в чому полягає невиконання своїх зобовязань відповідачем. Позовні вимоги також не були обґрунтовані в частині визначення розміру збитків, їх розрахунку та внаслідок чого вони заподіяні позивачу.
Відповідно до ч.1,2 ст.141,ч.1 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати повязані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а саме, судовий збір у звязку з відмовою у задоволенні заявлених вимог суд залишає за рахунок позивача.
Керуючись ст.ст. 22, 205, 206, 220, 611, 626-629, 853, 857, 865, 866 ЦК України , ст.ст.11, 77, 81, 88, 89, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неналежним виконанням договору підряду, - відмовити.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Ю.В. Мазуренко