Справа № 369/4179/18
Провадження №2-ві/369/12/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. у цивільній справі № 369/2092/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення у спільне користування решти земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення у спільне користування решти земельної ділянки.

12.04.12018 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Волчка А.Я., оскільки є підстави сумніватись в об»єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи. Свої вимоги обґрунтовував тим, що суддею Волчко А.Я. 12 листопада 2013 року було ухвалено рішення відповідно до якого, визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки та поділено в натурі земельну ділянку. В подальшому рішення в частині поділу земельної ділянки було скасовано Апеляційним судом Київської області від 28 січня 2014 року, як таке, що суперечить вимогам закону та обставинам справи.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, що відповідає положеннями ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Згідно із п. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява відповідача про відвід судді Волчко А.Я. є немотивованою та необґрунтованою, оскільки не містить належних доказів щодо упередженості та необєктивності судді Волчка А.Я. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення у спільне користування решти земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Волчко А.Я. у цивільній справі № 369/2092/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину земельної ділянки, виділення у спільне користування решти земельної ділянки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дубас Т.В.