Справа № 149/1899/18
Провадження №2/149/653/18
Номер рядка звіту 45
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
30.11.2018 р. Хмільницький міськрайонний суд в складі:
головуючої судді Робак М. В.
при секретарі Поліщук Л. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Хмільницька міська рада в особі відділу ведення реєстру територіальної громади, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
До суду надійшла зазначена позовна заява, яка мотивована тим, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі крім позивача зареєстрований також її батько ОСОБА_2, який з червня 2008 року у вказаній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере. Так як місце проживання відповідача ОСОБА_1 не відоме, а її права як власниці квартири порушено, остання вимушена звертатись до суду із позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з»явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з»явився, відзив на позовну заяву до суду не подав, про час і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.
Преставник третьої особи теж не з»явився в судове засідання, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
За одночасного існування умов, визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в справі докази, встановив наступне.
Позивач по справі є власником квартири квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №670 від 11 грудня 1993 року (копія на а.с.5), Договором дарування частки квартири від 21.09.2017 року (копія на а.с.6-7, зворот), рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року(копія на а.с. 8-9), витягами із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (копії на а.с.10,11,13). Згідно довідки № 17-30/3574 про склад сім»ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.07.2018 року, крім позивача у даній квартирі зареєстрований також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія на а.с. 17), проте останній ще з червня місяця 2008 року за адресою реєстрації не проживає (копія на а.с. 18)
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно частин 1, 2 і 7ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статей12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить висновку, що відповідач понад один рік не проживає в належній позивачу квартирі. Підстав збереження за ОСОБА_2 жилого приміщення понад встановлені законом строки, що передбачені частиною 3 ст. 71 ЖК України, не встановлено. Право власника даного житла порушене, тому згідно вимог ст. 391 ЦК України підлягає захисту, а позов підлягає задоволенню.
Судові витрати розподілити згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 72 ЖК України, ст.ст. 383,391,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81, 141, 259, 263-265, 280- -282, 273,352,354 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 97 в будинку № 54 по вул.. 1-го Травня в місті Хмільник Вінницької області.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АА № 682975) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ № 907786, РНОКПП НОМЕР_1) 704 гривні 80 копійок сплаченого нею судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Робак М. В.