КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1486/18 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді - доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року у справі за скаргою боржника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксани Михайлівни, за участю стягувача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про визнання неправомірною та скасування постанови про опис та арешт майна боржника,

УСТАНОВИВ:

у грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик О.М., посилаючись на наступні обставини.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксаною Михайлівною відкрито виконавче провадження № 54772227 з примусового виконання виконавчого листа № 755/10288/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 962156,03 грн., та витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 10021,56 грн.

27 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксаною Михайлівною винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої було здійснено опис нежитлового приміщення, а саме торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, у зазначеній постанові відсутні відомості про матеріал, з якого зроблені стіни, не зазначено про їх стан, кількість поверхів, внутрішнє та зовнішнє оздоблення приміщення.

Крім того, опис арештованого майна проводився у відсутність боржника, а тому державний виконавець не мав доступу до зазначеного приміщення та його складових.

У зв'язку з вищезазначеним, ОСОБА_2 просила визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксани Михайлівни від 27 жовтня 2017 року про опис та арешт майна боржника.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 04 вересня 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за її скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року. Розгляд справи у апеляційному суді призначено на 03 жовтня 2018 року.

01 жовтня 2018 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшов відзив на апеляційну скаргу від начальника Тернопільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кузьма П.Г., у якому останній заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність дій державного виконавця про проведенні опису майна боржника.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 ліквідованоАпеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області, та утворено Київський апеляційний суд.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року №297/2018 переведено суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

03 жовтня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови новоутвореного Київського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного Київського апеляційного суду.

Нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня2018 справу призначено судді-доповідачу Таргоній Д.О. (судді, які входять до складу колегії: ТаргонійД.О., Приходько К.П., Ігнатченко Н.В.)

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року дану справу прийнято до провадження колегією суддів у визначному складі та призначено до розгляду на 23 жовтня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 9 липня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 755/10288/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 962 156,03 грн. та третейського збору у розмірі 10 021,56 грн. (а.с.90).

22 вересня 2017 року представник стягувача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» звернувся до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/10288/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 09 липня 2014 року (а.с. 91).

25 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксаною Михайлівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/10288/14-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 09 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 962 156,03 грн. та третейського збору у розмірі 10 021,56 грн. (а.с. 95).

25 вересня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксаною Михайлівною винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 97).

27 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Слишик Оксаною Михайлівною винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої було здійснено опис нежитлового приміщення, а саме торгівельного павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.122-129).

Серед доводів своєї скарги ОСОБА_2 вказала, що опис арештованого майна проводився у відсутність боржника, а тому державний виконавець не мав доступу до зазначеного приміщення та його складових. Крім того, в порушення вимог п. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про опис та арешт майна боржника відсутні відомості про матеріал, з якого зроблені стіни, не зазначено про їх стан, кількість поверхів, внутрішнє та зовнішнє оздоблення приміщення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що не зазначення у постанові про опис та арешт майна боржника відомостей про матеріал, з якого зроблені стіни, їх стан, кількість поверхів, внутрішнє та зовнішнє оздоблення приміщення не є підставою для визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця, оскільки ознайомлення з об'єктом в першу чергу проводиться під час оцінки майна із забезпеченням доступу до нього суб'єкту оціночної діяльності.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись з такими висновками, враховуючи таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 6 Закону (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 5 ст. 56 Закону, про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

З матеріалів справи вбачається, що в постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 27.10.2017 року державним виконавцем перелічено назви приміщень торгового павільйону із зазначенням їх площ та призначень, відповідно до даних з реєстру права власності на нерухоме майно. (а.с. 3-4)

Таким чином, посилання ОСОБА_2 на те, що в постанові державного виконавця не зазначено матеріалів, з яких зроблені стіни, не вказано стан приміщень, дійсно знайшли свої підтвердження.

В той же час, на думку колегії суддів апеляційного суду, зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не дають підстав вважати, що такими діями державного виконавця було порушено права чи свободи боржника ОСОБА_2

Так, статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У своїй скарзі ОСОБА_2 не зазначає, які саме права чи інтереси її порушено у зв'язку із не зазначенням державним виконавцем у постанові про опис та арешт майна боржника даних щодо матеріалів стін та оздоблення приміщень.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апелянта щодо незаконності проведення опису майна державним виконавцем за відсутності боржника без доступу до приміщення, оскільки відсутність боржника не є перешкодою для проведення опису.

Слід також зазначити, що чинним процесуальним законодавством не визначено перелік підстав за наявності або відсутності яких суд може відмовити у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції. Підстави відмови залежать від обставин (причин), на які посилається сторона в клопотанні, наявність доказів, які підтверджують такі обставини, а також від технічної можливості суду забезпечити розгляд справи в режимі відео конференції. Тому вирішення відповідного клопотання залишається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка боржника, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

З огляду на вказане, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що відмовляючи в задоволенні клопотань про участь у справі в режимі відеоконференції, суд першої інстанції позбавив скаржника ОСОБА_2 права на участь у розгляді своєї справи, що на її думку, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що у скаржника наявні об'єктивні труднощі для участі у судовому засіданні в м. Києві (матеріального характеру, пов'язані зі станом здоров'я тощо).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала відповідає обставинам справи, винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя - доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ПриходькоК.П.