Справа № 133/2617/17
Провадження № 22-ц/801/47/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 рокуСправа № 133/2617/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі Вінницького обласного управління

відповідач: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року, постановлене у складі судді Сєчко В.Л., без участі сторін у приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області,

встановив:

В грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі Вінницького обласного управління звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 15.06.2007 між банком і ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною платіжною схемою 157/1, згідно якого банк відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 у гривнях для обліку на ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів НБУ, тарифів за послуги Банку. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 16 процентів річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 34 процентів річних.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору щомісячним платежем до 25 числа місяця наступного за звітним.

Станом на 20.10.2017 прострочена заборгованість складає 1844,89 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцем померлого є його дружина - ОСОБА_3, якій 11.06.2015 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №1064, тому позивач просив стягнути із спадкоємця померлого ОСОБА_4, а саме: з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління суму боргу за договором від 15.06.2007 року №157/1 в розмірі 1844,89 грн..

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ « Державний ощадний банк України» в особі філії- Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» 1844 гривні 89 копійок заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, мотивовану тим, що банком не надано доказів, що підтверджують отримання ОСОБА_4 кредитних коштів. У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в позові, при цьому відповідач посилається на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі Вінницького обласного управління відзив на апеляційну скаргу не надало.

В судовому засіданні відповідач та її представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає.

У справі встановлено, що 15.06.2007 між банком і ОСОБА_4 було укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною платіжною схемою 157/1, за умовами якого банк відкриває клієнту картковий рахунок НОМЕР_1 у гривнях для обліку на ньому коштів до запитання і операцій за платіжною карткою на умовах цього договору відповідно до нормативно-правових актів НБУ, тарифів за послуги Банку. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період з платіжної картки. Процентна ставка за кредитом складає 16 процентів річних. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 34 процентів річних.

Відповідно до умов укладеного договору відповідач повинен забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату відсотків відповідно до умов договору щомісячним платежем до 25 числа місяця наступного за звітним.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.

Позивачем зазначено, що ОСОБА_4 неналежно виконував взяті на себе зобов'язання, які встановлені кредитним договором, тому утворилася заборгованість в розмірі 1844,89 грн.

18 липня 2014 року ОСОБА_4 помер.

03 вересня 2014 ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу Молявчик О.В. із заявою при прийняття спадщини після сперті чоловіка ОСОБА_4

Частиною першою статті 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C. G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява N 1365/07, 24 April 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява N 21722/11, § 170)).

Принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема щодо застосування статті 1281 ЦК України.

Як слідує з розрахунку заборгованості наданого позивачем, погашення заборгованості по кредиту не здійснювалось з липня 2014 року.

За період з липня 2014 року до 12 квітня 2017 року банк не цікавився боржником, жодних дій щодо повернення кредитних коштів не вживав.

Аргументи, позивача, що він дізнався про смерть ОСОБА_4 та відкриття спадщини лише після витребування судом спадкової справи не заслуговують на увагу.

Так, згідно із умовами додаткового договору №1 від 07.06.2013 до договору №67793, картковий рахунок, за яким виникла заборгованість був відкритий банком для нарахування пенсії ОСОБА_4, і таке нарахування пенсії було припинено у зв'язку із смертю останнього. Вказані обставини спростовують доводи позивача про те, що банк дізнався про відкриття спадщини лише в грудні 2017 року.

Отже, після припинення надходження платежів на погашення кредитного договору та пенсії боржника, банк міг дізнатись про смерть ОСОБА_4, відкриття спадщини і відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК заявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом шести місяців, тобто відповідно до статті 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред'явлення таких вимог.

Відповідно до ч. 4 статті 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що кредитор пред'явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції не надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхового вирішення спору.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень частини тринадцятої статті 141, підпункт в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, з позивача слід стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2400 грн..

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі Вінницького обласного управління до ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк» в особі Вінницького обласного управління на користь ОСОБА_3 2400 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Оніщук

Судді: С.Г. Копаничук

С.К. Медвецький