Справа № 396/1437/17
Провадження № 2/396/28/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/1437/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району, Кіровоградської області про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що 28 липня 2004 року помер ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,52 гектара, розташованої на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він заповів ОСОБА_6. 05.05.2005 року помер чоловік позивачки ОСОБА_6. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії ОСОБА_1 в зв"язку з тим, що надані для оформлення спадщини документи, спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована в межах території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області розподілено наступним чином:- ОСОБА_6 - 5/6 частин спадкового майна (за заповітом); ОСОБА_7 - 1/6 частина спадкового майна (за законом), тому позивач звернулась з даним позовом до суду та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6

27.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району, Кіровоградської області про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 28 липня 2004 року помер батько позивачки ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно в тому числі, земельна ділянка площею 6,52 га, розташована на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він заповів ОСОБА_6. Після смерті ОСОБА_5 для прийняття спадщини до нотаріальної контори з заявами звернулись ОСОБА_6 Васильович- син померлого та ОСОБА_7 - дружина померлого, яка на час відкриття спадщини досягла пенсійного віку. 22 квітня 2012 року померла ОСОБА_7, після смерті якої залишилося спадкове майно. За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_2. В зв"язку з тим, що ОСОБА_1 було подано до суду позовну зяву про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, вона змушена звернутись до суду з зустрічною позовною заявою про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

27.02.2018 року через канцелярію суду надійшов письмовий відзив ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 заявлені до неї позовні вимоги позивача за зустрічною позовною заявою не визнає; також вважає, що за життя батьки чоловіка домовились між собою про поділ спадкового майна між дітьми, а тому ОСОБА_7 після смерті чоловіка ОСОБА_5 не зверталась із заявою про нотаріальне оформлення за собою обов"язкової частки. Просить в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 відмовити, позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

В судове засіданні 20.03.2018 року позивач не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні підтримує в повному обсязі та ухвалити рішення з урахуванням матеріалів спадкової справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 в судове засіданні 20.03.2018 року не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність,позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, позовні вимоги зустрічної позовної заяви просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання 20.03.2018 року не з"явилась по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи була повідомлена судовою повісткою.

Представник третьої особи Фурманівської сільської ради в судове засіданні не з'явився, подано клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по вказаній справі було відкрито до набрання чинності нових процесуальних норм, всі докази, які були надані сторонами судом дослідженні, тому, суд вважає за можливе продовжити та закінчити розгляд даної справи в загальному позовному провадженні за діючими нормами ЦПК України, які набрали чисті 15.12.2017 року.

Дослідивши представника відповідача, дослідивши позовну заяву та письмові докази по справі, суд встановив слідуючі обставини і визначив відповідно до них правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що 28 липня 2004 року помер ОСОБА_5, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 202480, яке видане Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,52 га, що розташована на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії KP № 35207, виданого 17 вересня 1998 року (а.с. 13).

Згідно заповіту, складеного 25.05.1999 року та посвідченого секретарем виконкому Фурманівської сільської ради народних депутатів Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_5 заповів ОСОБА_6 земельну ділянку площею 6,52 гектарів, що розташова на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_5, на підставі Державного акту серії КР № 35207, виданого 17.09.1998 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8).

05 травня 2005 року помер чоловік позивачки ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 І-ФП № 008114 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії І І-ФП № 292435 між ОСОБА_6 та ОСОБА_11, 23.06.1973 року було зареєстровано шлюб в м. Миколаїв, актовий запис № 1762. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на «Супрун» (а.с.9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України від 19.08.2017 року ОСОБА_6 народився 06 лютого 1951 року та батьками якого були ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса Другої миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.06.2017 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що надані для оформлення спадщини документи, спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована в межах території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області розподілено наступним чином:- ОСОБА_6 - 5/6 частин спадкового майна (за заповітом); ОСОБА_7 - 1/6 частина спадкового майна (за законом) (а.с.15-16).

Як вбачається з копії спадкової справи № 590, після смерті ОСОБА_5 до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_7 (а.с. 110-129).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 686/2005, після смерті ОСОБА_6 до державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, звернулась ОСОБА_1. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_1 ( а.с. 131-154).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч. 2 ст. 1268 цього Кодексу не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України та згідно роз'яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно частини 1 статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

В п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» міститься роз'яснення, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, які визначені ст.1241 ЦК України, є вичерпний і розширеного тлумачення не потребує.

Визначення поняття непрацездатної особи міститься в ч.3 ст.75 Сімейного кодексу України та в ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Непрацездатні - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України непрацездатна вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). При розрахунку обов'язкової частки у спадщині слід виходити з того, що розмір усієї спадщини береться за одиницю, а частка спадкоємця за законом визначається шляхом поділу усієї спадщини на кількість спадкоємців за законом, які закликаються до спадкування, тобто тих, на користь яких відкрилася спадщина.

Як вбачається з копії спадкової справи № 590/2004, що заведено після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_6 спадщину після смерті батька прийняв, подавши у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини за заповітом. Спадкоємиця, передбачена статтею 1241 Цивільного кодексу України, яка має право на обов'язкову частку в спадщині, непрацездатна вдова ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщину після смерті чоловіка прийняла у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини за законом.

Крім дружини та сина спадкодавця, є спадкоємиця, передбачена статтею 1261 Цивільного кодексу України, дочка спадкодавця - ОСОБА_13, яка спадщину після смерті батька не прийняла.

Таким чином, згідно з наданими для оформлення спадщини документами, спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована в межах території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, може бути розподілено наступним чином:-ОСОБА_6 - 5/6 частки спадкового майна (за заповітом); ОСОБА_7 -1/6 частки спадкового майна (за законом).

Таким чином зібрані докази в сукупності, дають підстави суду вважити, що позов слід задовольнити частково, оскільки спадщину після померлого ОСОБА_5 прийняли його син - ОСОБА_6 та непрацездатна вдова - ОСОБА_7, яка відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов"язкову частку в спадщині, в зв"язку з чим суд переконаний в тому, що є підстави до визнання за нею права власності на на 5/6 частини земельної ділянки, площею 6,52 гектарів, що розташова на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_5, який помер 24 липня 2004 року, на підставі Державного акту серії КР № 35207, виданого 17.09.1998 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 22 квітня 2012 року померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_7, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-ФП № 162696, яке видане Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (а.с.100).

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5190 га, що розташована на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яка належала ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії KP № 35211, виданого 17 вересня 1998 року та 1/6 частини земельної ділянки площею 6,52 га, яка розташована на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, яку успадкувала померла після свого чоловіка, але не переоформила в нотаріальному порядку на своє ім"я.

Згідно заповіту, складеного 24.03.2005 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Фурманівської сільської ради, ОСОБА_7, все своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також все те на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_2. (а.с. 99).

Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_10 ІІ-ЯР № 453432 в графі «батько» вказано ОСОБА_5, в графі «мати» - ОСОБА_7 (а.с.103).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища сформованого 03 жовтня 2014 року, відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу: "Супрун", прізвище після державної реєстрації шлюбу: "Боднар" (а.с. 104).

Як вбачається з копії спадкової справи № 590, після смерті ОСОБА_5 до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори, з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_7 (а.с. 110-129).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно частини 1 статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 297/2012, після смерті ОСОБА_7 до П"ятої Миколаївської державної нотаріальної контори, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулась ОСОБА_2. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано ОСОБА_2 (а.с. 98 т.2).

Постановою державного нотаріуса П"ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 22 квітня 2012 року матері ОСОБА_7 на земельну ділянку, у зв»язку з не наданням спадкоємцем документів, що посвідчують право власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку (а.с.57, т.2).

Таким чином подані сторнами докази в сукупності, дають підстави суду вважити, що зустрічний позов слід задовольнити повністю, оскільки спадщину після померлої ОСОБА_7, яка відповідно до ст. 1241 ЦК України мала право на обов"язкову частку в спадщині після померлого чоловіка ОСОБА_5, прийняла її донька ОСОБА_2, в зв"язку з чим суд переконаний в тому, що є підстави до визнання за нею права власності на на 1/6 частину земельної ділянки, площею 6,52 гектарів, що розташова на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_5, який помер 24 липня 2004 року, на підставі Державного акту серії КР № 35207, виданого 17.09.1998 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1218, 1241, 1261, 1276 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заєвляє самостійних вимог: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, який помер 05 травня 2005 року, - на 5/6 частини земельної ділянки, площею 6,52 гектарів, що розташова на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_5, який помер 24 липня 2004 року, на підставі Державного акту серії КР № 35207, виданого 17.09.1998 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В іншій частині позовних вимог - відмовити за необгрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Фурманівська сільська рада Новоукраїнського району, Кіровоградської області про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 22.04.2012 року - на 1/6 частину земельної ділянки, площею 6,52 гектарів, що розташова на території Фурманівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належної ОСОБА_5, який помер 24 липня 2004 року, на підставі Державного акту серії КР № 35207, виданого 17.09.1998 року Фурманівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Повний текст рішення виготовлено 22 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз