Постанова

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 487/6604/17

провадження № 61-40368св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року у складі колегії суддів: Серебрякової Т. В., Галущенка О. І., Лисенка П. П.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») про зняття обтяження з транспортного засобу.

Позовна заява мотивована тим, що 13 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 18 376,24 дол. США на придбання транспортного засобу.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, цього ж дня, 13 грудня 2007 року, між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», і ОСОБА_6 було укладено договір застави, за умовами якого ОСОБА_6 передав в заставу ЗАТ «ОТП Банк» легковий автомобіль KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої увійшов, у тому числі, зазначений транспортний засіб - автомобіль KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1.

30 березня 2011 року вони, як спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_6, отримали свідоцтва про право власності, згідно з яким їм на праві власності належать по 1/2 частині автомобіля KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1.

26 червня 2014 року ОСОБА_4, за згодою ОСОБА_5, зареєструвала транспортний засіб на своє ім'я та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2.

08 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у Миколаївській області з метою перереєстрації автомобіля, але співробітниками сервісного центру їй було відмовлено у вчинені зазначеної дії, оскільки в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис за № 6234337 про обтяження належного їй транспортного засобу заставою, внаслідок чого здійснити перереєстрацію транспортного засобу неможливо.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вони дізналися, що обтяження зареєстровано на боржника ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а обтяжувала майна на підставі договору відступлення права вимоги від 10 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І. М., зареєстрованого в реєстрі за № 9590, змінено з ЗАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Вважали, що накладення обтяження на транспортний засіб обмежує їх право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися майном, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в установлені законом строки не пред'являло до них вимог як до спадкоємців боржника, тому ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просили суд зняти обтяження з автомобіля KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 14 грудня 2007 року за № 6234337 на підставі договору застави від 13 грудня 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» і ОСОБА_6

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 року у складі судді Павлової Ж. П. позов ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задоволено.

Знято обтяження з автомобіля KIA CEED, номерний знак НОМЕР_1, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 14 грудня 2007 року за № 6234337 на підставі договору застави від 13 грудня 2007 року.

Стягнуто з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже, позивачі як співвласники майна, на яке було накладено обтяження, відповідно до статті 391 ЦК України мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування і розпорядження своїм майном.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг» задоволено.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2018 рокускасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» по 480,00 грн з кожного на відшкодування судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що перехід права власності на майно, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, та на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених Законом України «Про заставу», оскільки існує кредитна заборгованість, а тому відсутні підстави для зняття обтяження з транспортного засобу.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, щоу статті 1281 визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, позбавляється права вимоги. Враховуючи, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в установлені законом строки не пред'являло вимог до спадкоємців, то кредитор позбавлений права вимоги за кредитним договором. Отже, зобов'язання за договором застави як похідне від кредитного договору також припиняється.

Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Так, згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому, відповідно до статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право.

За загальним правилом зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Правила припинення зобов'язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов'язання» розділу І книги п'ятої «Зобов'язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

Сплив строку, передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України, сам по собі не припиняє суб'єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов'язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Відповідно до частини першої статті 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов'язання забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Отже, законодавством не передбачено в якості підстави для припинення права застави - смерті боржника. З урахуванням вказаного, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Доводи касаційної скарги про те, що право кредитора на пред'явлення вимог до спадкоємців боржника відповідно до частини четвертої статті 1281 ЦК України припинено на правильність висновків судів не впливають, оскільки обставини, визначені у частинах другій, третій статті 1281 ЦК України, не були предметом дослідження у цій справі, оскільки не входили до предмета доказування. Крім того, позивачі, будучи обізнаними із наявністю кредитних зобов'язань спадкодавця перед ПАТ «ОТП Банк» не надали суду належних і допустимих доказів на підтвердження виконання свого обов'язку, встановленого частиною першою статті 1281 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 04 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк