БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/392/18, cправа № 361/4658/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» березня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарях: Харченко Т.В., Деменковій Ю.І., Телепі Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2;

представники учасників справи:

- представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,

- представник відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_4, ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що 11 жовтня 2015 року померла її мати ОСОБА_6, спадкоємцями якої за законом є вона та її брат ОСОБА_2 Крім них, спадкоємцем за законом був також чоловік ОСОБА_6, та їх з братом батько, ОСОБА_7, який помер 08 квітня 2016 року.

25 травня 2016 року вона звернулася до Броварської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та батька.

Разом із тим, у неї було прийнято лише заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 й в усній формі розяснено, що нею пропущений визначений цивільним законодавством граничний шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 Вона пропустила один місяць й одинадцять днів.

Між тим, відповідач ОСОБА_2 та їхній батько ОСОБА_7 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6

04 жовтня 2016 року вона черговий раз звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, а 13 жовтня 2016 року Броварською міською державною нотаріальною конторою повідомлено її про необхідність підтвердження спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або ж надання копії судового рішення щодо визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

На час смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_1 не проживала разом із нею.

01 листопада 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача ОСОБА_2 із заявою, у якій просила надати письмову згоду на прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_6 Відповіді вона не одержала.

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 знову звернулася до відповідача із заявою про надання письмової згоди на прийняття спадщини.

22 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_2 направив письмову відмову в наданні їй згоди на прийняття спадщини.

Строк на прийняття спадщини вона пропустила із поважних причин, оскільки після смерті матері ОСОБА_6 тривалий час перебувала у стані стресу й зазнавала тяжких моральних страждань. Через декілька місяців після смерті матері також помер і їх з відповідачем батько ОСОБА_7 Саме нею у цей період здійснювався постійний догляд за батьком, із ним вона перебувала у лікарні. Від втрати рідних людей у неї загострилися хронічні хвороби й значно погіршився стан здоровя.

Позивачем ОСОБА_1 зазначається, що лише 25 травня 2016 року вона змогла зібралася з силами й відвідала нотаріальну контору, де, як зазначалося, її визнали спадкоємцем тільки батька ОСОБА_6

У позові ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 11 жовтня 2015 року, терміном три місяці.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав позов й просив його задовольнити, підтвердивши викладені у ньому підстави та мотиви в обґрунтування заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_4 й ОСОБА_5 не визнали позов та просили у його задоволенні відмовити. При цьому вони пояснили, що позивач ОСОБА_6 пропустила більш тривалий строк для прийняття спадщини, а ніж стверджує у позові. Зокрема, 06 січня 2017 року ОСОБА_1 вже зверталася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 Ця справа розглядалася шість місяців. Разом із тим, з невідомих причин нею було подано до суду заяву про залишення позову без розгляду, яка ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року задоволена. 01 серпня 2017 року ОСОБА_1 знову звернулася до суду із тим самим позовом до ОСОБА_2 й з тих самих підстав, однак строк на прийняття спадщини, який вона пропустила, вже значно більший.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в обґрунтування вимог, змісту та предмету спору, пояснення представників відповідача ОСОБА_2: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в обґрунтування заперечень на вимоги позивача, їх обґрунтованості та доведеності, дослідивши показання свідків й зібрані письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою. Їхніми батьками були: ОСОБА_6, яка померла 11 жовтня 2015 року, та ОСОБА_7, який помер 08 квітня 2016 року.

Як вбачається із витребуваної копії спадкової справи до майна ОСОБА_6, яка померла 11 жовтня 2015 року, до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із письмовими заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_2 (син спадкодавця) - 10 листопада 2015 року; ОСОБА_1 (донька спадкодавця) із нотаріально посвідченою заявою від 04 жовтня 2016 року (зареєстровано 12 жовтня 2016 року) (а.с. 44-74).

Зареєстрованим місцем проживання спадкодавця ОСОБА_6 до дня смерті було: АДРЕСА_1 (а.с.65).

Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 було: АДРЕСА_2 (а.с.61).

Зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 було: АДРЕСА_3 (а.с.50).

Позивач ОСОБА_1 зверталася до відповідача ОСОБА_2 із заявами про надання їй згоди на прийняття спадщини як такій, що пропустила визначений цивільним законодавством строк для вчинення цієї дії з поважних причин.

22 листопада 2016 року ОСОБА_2 складено письмову заяву про відмову у наданні згоди ОСОБА_1 на подання заяви про прийняття спадщини, яка посвідчена приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 й зареєстрована у реєстрі за номером 1229 (а.с.66).

Із матеріалів цивільної справи № 361/184/17 (провадження № 2/361/976/17) видно, що у грудні 2016 року ОСОБА_1 зверталася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 11 жовтня 2015 року.

Справа перебувала у провадженні суду із 10 січня по 06 червня 2017 року.

06 червня 2017 року від імені ОСОБА_1 до суду її представником ОСОБА_3 подано письмову заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2017 року (яка набрала законної сили) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України.

До суду із подібним позовом ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 вже - 01 серпня 2017 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 повідомив, що право на звернення до суду, як і право на залишення позову без розгляду, належить відповідно до цивільного процесуального законодавства позивачу, будь-які обмеження для вчинення цих дій не існує.

У справі № 361/184/17 (провадження № 2/361/976/17) наявна копія спадкової справи № 209/16 до майна ОСОБА_7, який помер 08 квітня 2016 року, яка заведена Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області - 25 травня 2016 року. Із письмовими заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_1 - 25 травня 2016 року; ОСОБА_2 - 12 липня 2016 року; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (онук спадкодавця), від імені якого діяла ОСОБА_4 - 12 липня 2016 року.

Зареєстрованим місцем проживання спадкодавця ОСОБА_7 до дня смерті було: АДРЕСА_1.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 має ряд захворювань, протягом вересня, жовтня 2017 року зверталася по лікарську допомогу й проходила лікування у закладах охорони здоровя (а.с. 95-98).

У судовому засіданні допитані свідки: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Відповідач ОСОБА_2, будучи допитаним в якості свідка, дав показання про те, що до дня смерті його мати ОСОБА_6 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. У день смерті матері, йому зателефонував батько ОСОБА_7 й повідомив, що за станом здоровя матір дуже недобре себе почуває. Була викликана карета швидкої медичної допомоги. Лікарі встановили смерть. В цей час у квартирі був він із батьком. Він повідомив по телефону свою дружину й сестру про смерть матері, які потім приїхали до помешкання. Також до квартири приїхала свекруха сестри. Дружина знайшла грошові кошти в сумі 36 000 грн. 00 коп., які передала свекрусі сестри. Домовилися розподілити кошти на дві рівні частини. Похорони та поминки ОСОБА_6 були проведені за кошти останньої. Його сестра була на похороні матері, а також на поминках. Почувала себе звичайно. Перепони вступити у спадщину сестрі не чинилися. Вона забрала правовстановлюючі документи на квартиру. Він про прийняття спадщини заявив як після смерті матері, так і після смерті батька. Комунальні послуги, що надавалися у спірну квартиру після смерті батька оплачувала його дружина, а кошти надавалися ним. Заборгованість була відсутня.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, будучи допитаною в якості свідка, дала показання про те, що ОСОБА_6 померла у квартирі АДРЕСА_4. У день смерті ОСОБА_6 вона була у цьому помешканні. Також там були позивач ОСОБА_1, її свекруха й подруга. ОСОБА_1 була на похороні матері, а також на поминках. Похорони та поминки ОСОБА_6 були проведені за кошти останньої. Вона допомагала ОСОБА_6, доглядала за нею, робила їй уколи. Знайдені грошові кошти були покладені у банківську установу.

Свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що свого часу на сімейній нараді було вирішено питання про залишення ОСОБА_1 квартири, оскільки батьки надали сину ОСОБА_2 грошові кошти у значному розмірі. ОСОБА_1 мала намір прийняти спадщину. Про це було відомо всій родині. Документи на квартиру після смерті матері вона забрала до себе. Після смерті ОСОБА_6 у ОСОБА_1 значно погіршився стан здоровя, трагедію в сімї вона тяжко переживала. У той час вона працювала, деякий час не ходила на роботу. У неї незадовільний стан здоровя, має першу стадію хвороби «діабет», перенесла операцію. З родичами після смерті матері він її не бачив. Смертю матері та батька була пригнічена. Коли збиралися йти до нотаріальної контори, то у неї відбувалося запаморочення голови. 25 травня 2016 року він ходив із ОСОБА_1 до нотаріальної контори з метою прийняти спадщину після смерті матері та батька. Заяву на спадкування прийняли лише після смерті батька. Повідомили, що заяву про спадкування подав також її брат. Письмова відмова у прийнятті заяви нотаріусом не складалася. ОСОБА_1 теоретично могла звернутися вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а практично вона це зробити не могла. На похороні ОСОБА_6 була ОСОБА_1 із сином ОСОБА_11 За життя ОСОБА_1 доглядала за матірю. Після смерті ОСОБА_6 через два чи три місяці ОСОБА_1 перестала працювати.

Свідок ОСОБА_11 дав показання про те, що ОСОБА_1 мала намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6, однак у неї погіршився стан здоровя й вона не хотіла та не могла розмовляти про це. Він намагався допомогти матері вчасно вступити у спадщину, однак йому не вдалося. Після смерті ОСОБА_6 його мати ОСОБА_1 працювала й проживала із дідом ОСОБА_7

Із наданих платіжних документів видно, що комунальні послуги, які надавалися у квартиру АДРЕСА_5, після смерті ОСОБА_6 оплачувалися відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтями 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтями 12, 13, 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на обраний спосіб захисту порушених прав, розглядаючи цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 задоволенню не підлягають через їх недоведеність.

У судовому засіданні не було доведено поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 11 жовтня 2015 року. Не встановлені також непереборні причини неможливості своєчасного звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Також судом береться до уваги й та обставина, що позивач ОСОБА_1 була обізнана про пропуск нею строку на прийняття спадщини, про відмову іншого спадкоємця у наданні їй згоди на звернення із такою заявою, її звернення до суду із тотожним позовом до відповідача та подальшим залишенням його без розгляду. Докази на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог у своїй сукупності не є достатніми для визнання поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин