Номер провадження: 22-ц/785/7276/18
Номер справи місцевого суду: 523/1083/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Цюри Т.В. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких виступає законний представник ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради,за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року про закриття провадження у справі,

встановив:

26.01.2018 року позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких виступає законний представник ОСОБА_5, звернулися до Суворовського районного суду м. Одеси до ОСОБА_6, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні з пояснень відповідача та його представника суду стало відомо, що в проваджені Суворовського районного суд м. Одеси, перебувала на розгляді цивільна справа № 523/ 20084/ 14-ц за позовом ОСОБА_5 яка діяла в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 були задоволені, позбавлено відповідача ОСОБА_6В батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3О та ОСОБА_4 які є в данні справі позивачами.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2015 року було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 яка діяла в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погодившись з рішенням Апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року позивачем по справі була подана касаційна скарга.

Постановою Верховного Суду України від 05 березня 2018 року рішення Апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року було залишено без змін.

У зв`язку із чим на обговорення судом було поставлено питання про закриття провадження у справі у зв`язку з існуванням рішення яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Позивачі та їх законний представник заперечували проти закриття провадження.

Відповідач його представник та представник третьої особи не заперечували проти поставленого на розгляд питання, щодо закриття провадження по справі..

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року провадження по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах яких виступає законний представник ОСОБА_5 до ОСОБА_6, про позбавлення батьківських прав було закрите.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.09.2018 року апеляційне провадження у справі було відкрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.09.2018 року, у складі суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Калараш А.А., зазначена цивільна справа була призначена до розгляду на 10.10.2018 року на 14 год. 00 хв. (т.2, а.с.130).

Разом з тим, в суді апеляційної інстанції від заявників апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких діє представник ОСОБА_5, надійшла заява про відвід суддів колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Калараш А.А. з посиланням на те, що у неї виникають сумніви в обєктивності і неупередженості вказаних суддів при розгляді даної цивільної справи (т.2, а.с.139-141).

Заява про відвід була обґрунтована тим, що судді Сегеда С.М. та Кононенко Н.А. вже приймали участь у вирішенні спору між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_6 під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6В на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.12.2014 рокупо справі № 523/3912/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів. Судом першої інстанції позов було задоволено повністю і стягнуто 964 352,73 грн. неустойки.

Проте судді Сегеда С.М. та Кононенко H.A. рішенням апеляційного суду Одеської області від 01.08.2017 року скасували рішення суду першої інстанції та прийняли нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відмовили повністю.

На думку заявників відводу, судді Сегеда С.М. та Кононенко H.A., приймаючи незаконне рішення у справі № 523/3912/14-ц, допустили порушення норм процесуального права, порушили засади рівності учасників процесу, порушили права неповнолітніх дітей на компенсацію у звязку із несвоєчасністю сплати боржником аліментів. В результаті таких порушень заявники зазначили, що можливо дійти до висновку, що було втручання у діяльність суддів з боку ОСОБА_6 та судді використали своє службове становище в метою отримання незаконної винагороди за прийняття свідомо незаконного рішення по справі № 523/3912/14-ц.

З вищевказаних підстав ОСОБА_5 у серпні 2017 року зверталась із скаргою щодо поведінки суддів Сегеди С.М. та Кононенко H.A. до Вищої ради правосуддя, НАБУ, голови апеляційного суду Одеської області (т.2, а.с.152-163).

Крім того, у провадженні Верховного Суду знаходиться касаційна скарга ОСОБА_5 на рішення від 01.08.2017 року по справі № 523/3912/14-ц.

Таким чином, враховуючи, що судді Сегеда С.М. та Кононенко H.A. вже висловили свою позицію, на думку заявників неправомірну, стосовно взаємовідносин, які склалися між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з приводу заборгованості по аліментах та прийшли до невірного висновку, що заборгованість як така не існувала, враховуючи, що на даний час однією з підстав для позбавлення батьківських прав зазначена тривала наявність заборгованості зі сплати аліментів, заявники відводу заявили про те, що судді Сегеда С.М. та Кононенко H.A. будуть розглядати дану справу упереджено, свідомо приймаючи рішення, яке не буде відрізнятися від рішення суду у попередній справі.

Крім того, відвід також було заявлено судді Калараш А.А., з посиланням на те, що у заявників виникли сумніви стосовно його обєктивності і неупередженості при розгляді даної справи.

Так, заявники відводу зазначили в своїй заяві, що суддя Калараш A.A. у складі колегії суддів погрожував ОСОБА_5, вів аморальні розмови зі нею та намагався викликати у неї винуватість за першу скаргу щодо його поведінки як судді, подану у жовтні 2017 року.

14.12.2017 року суддя Калараш Н.А помстився заявнику ОСОБА_5 у справі № 523/20084/14-ц, коли на її думку було ухвалено незаконне рішення про відмову їй у задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

Отже з вищевказаних неправомірних дій судді Калараш A.A. заявники дійшли висновку, що він є заангажованим з боку боржника ОСОБА_6, діє нагло і прямо в його інтересах, нехтуючи будь-яким законом та закриваючи очі на очевидні факти.

З приводу неправомірної поведінки вказаного судді Муратова М.В. повторно подавала скаргу до Вищої ради правосуддя, голови апеляційного суду Одеської області (т.1, а.с.142-151).

Вирішуючи питання про обгрунтованість чи необгрунтованість заявленого відводу, колегія суддів апеляційного суду Одеської області виходила з наступного.

Статтями 36 та 37 ЦПК України передбачені обставини, які виключають можливість участі судді у розгляді справи.

Обгрунтовуючи заяву про відвід, заявники ОСОБА_6 обгрунтовували її тим, що у них виникли сумніви щодо обєктивності і неупередженості всієї колегії суддів у вищезазначеному складі, оскільки судді Сегеда С.М., Калараш А.А. та Кононенко Н.А. вже приймали участь у вирішенні спорів між ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_6 під час розгляду інших апеляційних скарг ОСОБА_6, з ухваленням судових рішень не на користь ОСОБА_5

Однак, зазначені обставини свідчать лише про незгоду ОСОБА_5 з постановленими у справі судовими рішеннями, що в свою чергу не може бути підставою для відводу складу суддів, як то передбачено ч.4 ст. 36 ЦПК України.

При цьому слід зазначити, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року, до складу якого входив суддя Калараш Н.А., у справі № 523/20084/14-ц було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 Зазначене рішення суду апеляційної інстанції було залишено без змін постановою Верховного Суду від 05 березня 2018 року (т.2, а.с.10-12).

З огляду на викладене, та враховуючи, що обєктивних даних про те, що колегія суддів у складі суддів Сегеди С.М., Калараш А.А., Кононенко Н.А., є необєктивними і упередженими при розгляді даної цивільної справи, матеріали справи не містять, то ухвалою колегії суддів від 10.10.2018 року заявлений відвід визнаний необгрунтованим.

Разом з тим, у відповідності до ч.3 ст.40 ЦПК України, колегія суддів провадження у справі зупинила і передала справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід складу суду у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 цього Кодексу.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області Гірняк Л.А. від 17.10.2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_5 про відвід суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Калараш А.А. було відмовлено (т.2, а.с.190-192).

У звязку з цим, колегія суддів у тому ж складі своєю ухвалою від 22.10.2018 року поновила апеляційне провадження і призначила справу до розгляду на 07 листопада 2018 року, на 16 год.00 хв. (т.2, а.с.193-194).

Однак, у звязку з перебуванням у відпустці судді Калараш А.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, суддю учасника колегії ОСОБА_7 було замінено на суддю Цюру Т.В. (т.2, а.с.199-201)

Проте, суддя Цюра Т.В. також заявила самовідвід, з посиланням на те, що вона була головуючою при постановленні ухвали від 04.06.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по аліментам та пені, третя особа Перший Суворовський відділ ДВС (т.1, а.с.105-107).

Вказаною ухвалою суду була відхилена апеляційна скарга ОСОБА_5, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2013 року було залишено без змін.

У звязку з цим, суддею Цюрою Т.В. був заявлений самовідвід, оскільки зазначені обставини можуть викликати сумніви в учасників справи щодо обєктивності та упередженості вказаного судді при розгляді даної справи.

Однак до суду апеляційної інстанції в зазначений день і час: 07.11.2018 року, на 16.00 год. учасники справи не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання. В свою чергу, ОСОБА_5 надала суду заяву з проханням перенести судове засідання у звязку з її неможливістю бути присутньою в судовому засіданні (т.2, а.с. 196).

У звязку з цим, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

З цих підстав та враховуючи строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяви про самовідводи за відсутності учасників справи.

При цьому колегія суддів також виходить із того, що у своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінки компетентних органів влади.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності її учасників, повідомлених належним чином.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 268, 382 ЦПК України, в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У звязку з цим, та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З цих підстав, датою складення цього судового рішення є 07.11.2018 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість заявлених самовідводів, заслухавши доповідача та інших членів колегії суддів, остання дійшла висновку про необхідність задоволення самовідводів, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_5 виникли сумніви в неупередженості та обєктивності суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А. і ОСОБА_7, оскільки вони категорично не погоджуються з ухваленими вказаними суддями судовими рішеннями, про що було зазначено в їх письмовому відводі вказаним суддям (т.2, а.с.139-141).

Однак, заявлений нею відвід визнаний необгрунтованим і в його задоволенні було відмовлено, як заявленого безпідставно, про що вказано вище.

Разом з тим, враховуючи, що у заявників апеляційної скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5виникли сумніви в неупередженості та обєктивності суддів Сегеди С.М. і ОСОБА_8, а також можливі сумніви в неупередженості та обєктивності судді Цюри Т.В., то колегія суддів дійшла висновку про обгрунтованість самовідводу і необхідності його задоволення.

При цьому, як було зазначено вище, суддя Цюра, Т.В., яка була замінена замість судді Калараш А.А., також заявила самовідвід, оскільки вона була головуючою при постановленні ухвали від 04.06.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по аліментам та пені, третя особа Перший Суворовський відділ ДВС (т.1, а.с.105-107).

Вказаною ухвалою суду була відхилена апеляційна скарга ОСОБА_5, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2013 року було залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене, а також для недопущення виникнення обставин для сумніву в учасників справи в обєктивності та неупередженості суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Цюри Т.В. при розгляді даної справи, а також для недопущення затягування строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяв вказаних суддів про самовідвід, а справу передати до канцелярії для здійснення перерозподілу справи іншому складу суду.

Керуючись ст.ст. 37, 39, 40, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяви про самовідвід суддів Сегеди С.М., Кононенко Н.А., Цюри Т.В. задовольнити.

Цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2018 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, в інтересах яких виступає законний представник ОСОБА_5, до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради,передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу справи іншому складу суду.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_8

ОСОБА_2