АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 669/547/17
Провадження № 22-ц/792/669/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Пєнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу № 669/547/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Білогірського районного суду від 22 березня 2018 року про зупинення провадження (суддя Бараболя Н.С.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд,

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 зазначав, що з 10 березня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, проте з квітня 2017 року сторони разом не проживають. Позивач вказує, що до реєстрації шлюбу ним за власні кошти було придбано майно, а саме кухонний гарнітур, вартістю 28070 грн., зміщувач до мойки, вартістю 840,00 грн., плита електрична HANSA FCCX 58377, вартістю 9857,54 грн., набір ножів APOLLO «Magnolia» вартістю 608,96 грн., телевізор ЖК JVCLT 28 M-340 вартістю 4909,74 грн., СВЧ піч SAMSUNG ME713KR, вартістю 1103,74 грн., праска Philips GC 3320, вартістю 837,32 грн., сушка для білизни Lumme LU-1382, вартістю 266,42 грн., два м'яких кухонних кутки, стіл кухонний роздвижний регульований на суму 11105,00 грн., 4 залізні кухонні стільці до барної стойки, 4 кухонні стільці, всього на загальну суму 49703,72 грн., яке на даний час перебуває у відповідача. Оскільки відповідач вказані речі йому добровільно не повертає та продовжує вільно ними користуватися, позивач уточнивши позовні вимоги просив суд усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

Під час розгляду справи представником відповідача ОСОБА_6 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки частина спірного майна є спільною власністю сторін та була придбана ними під час їх проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Білогірського районного суду від 22 березня 2018 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до набрання законної сили судовим рішенням по справі №669/237/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд зупиняючи провадження у справі, не обґрунтовано послався на об'єктивну неможливість розгляду даної справи, оскільки зібрані у справі докази дозволяли суду встановити та оцінити обставини, що є предметом судового розгляду та постановити відповідне судове рішення. На думку апелянта оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням вимог п.6 ч.1 ст. 251, ч.1 ст. 260, ч.ч. 1,2,3,5 ст. 263, ч.1 ст. 254 та ч.4 ст. 265 ЦПК України та порушує розумні строки розгляду справи.

В силу п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ст. 360 ЦПК України, відзив у визначений судом строк не надходив. Згідно із ч. 3 цієї ж статті відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України та виходив з обов'язку суду зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки, на думку суду, рішення про встановлення такого факту буде впливати на визначення правового статусу майна, а саме його належності до спільної сумісної власності.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні роз'яснення викладені в абзаці 4 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

Встановлено, що предметом та підставою позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 є усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, що на даний час перебуває у відповідача.

Підставою для зупинення провадження у справі відповідач зазначив розгляд Білогірським районним судом цивільної справи №669/237/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Однак, судом першої інстанції не дотримано вимог процесуального законодавства та передчасно зупинено провадження у справі, оскільки мотивів, висновків та питань, що мають бути вирішені в іншій справі та стосуються підстав і предмету доведення в даній справі, оскаржувана ухвала не містить. Факти, встановлені в справі №669/237/18, не будуть мати преюдиційне значення (при оцінці юридичних фактів) для даної справи, предметом і підставою позову у якій є саме усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном. Висновки та питання, які мають бути вирішені в іншій справі та стосуються підстав і предмету доведення у даній справі, не перебувають у взаємозв'язку між собою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що провадження у справі зупинено без достатніх на те правових підстав, а, отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Білогірського районного суду від 22 березня 2018 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_7 Справа № 22ц/792/669/18

Доповідач - Корніюк А.П. ухвала