Провадження № 2/761/2623/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

та представників позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у загальному позовному провадженні у заочному порядку в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшов позов ОСОБА_2 (надані по тексту - позивач) до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (надані по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, в якому позивач просив визнати виконавчий напис №3727, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 07.11.2016 року по стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 61 409,34 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідачан а користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 640,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2017 року позивач отримав поштою лист від Козелецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з Постановою про відкриття виконавчого провадження № 53992770 від 22.05.2017 року. З даної постанови позивач ОСОБА_2 дізнався, що Постанова відкрита за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича за реєстровим номером 3727, виданого 07.11.2016 року за договором № Л 0034 від 04 квітня 2003 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 За цим же виконавчим написом, визнано ОСОБА_2 боржником та зобов'язано стягнути з нього суму 61 409,34 коп.

Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис за реєстровим номером 3727 від 07.11.2016 року, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

Договірні відносини між Сторонами, які виникли на підставі договору № Л 0034 від 04 квітня 2003 року, на який нотаріус зробив виконавчий напис вже давно припинені на підставі Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 січня 2005 року по справі № 2-41/2005 за позовною заявою Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по договору № Л 0034 від 04 квітня 2003 року та розірвання договору № Л 0034 від 04 квітня 2003року. Вказаним рішенням задоволені в повному обсязі, а саме достроково розірваний договір № Л 0034 від 04 квітня 2003 року та стягнена з ОСОБА_2 заборгованість за договором № Л 0034 від 04 квітня 2003 року з усіма відсотками та пенею.

В якості забезпечення виконання умов кредитного Договору № Л 0034 від 04 квітня 2003 року між відповідачем та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу № 1523 від 04.04.2003 року, предметом якого був автомобіль ГАЗ-270520, кузов № НОМЕР_1 рік виробництва 2003, державний номер НОМЕР_2, та нотаріально посвідчено Кравченко І.О. приватним нотаріусом Козелецького нотаріального округу Чернігівської області.

З достроковим розірванням договору зобов'язання припиняється, а отже відсотки та пеня не нараховується. Тому розрахунки надані банком є не правомірними та суперечать нормам чинного законодавства.

Договір № Л 0034 від 04 квітня 2003 року, на якому зроблено виконавчий напис нотаріусом, було укладено у простій письмовій формі між сторонами без нотаріального посвідчення, а оскільки нотаріального посвідчення договору № Л 0034 від 04 квітня 2003 року не було, то дії нотаріуса по вчиненню виконавчого напису є незаконними.

Вказаний виконавчий напис був підставою для відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення з позивача боргу у розмірі 61 409,34 грн., який фактично було нараховано відповідачем всупереч чинному цивільному законодавству за відсутності реального договору про відносини між сторонами.

Виходячи з вищенаведеного позивач вважає, що виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, адже він являється такий, що порушує законні права та інтереси позивача.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просила її задовольнити з викладених у позові та поясненнях підстав.

Відповідач в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його присутності. Окрім того, в матеріалах справи містяться заперечення представника третьої особи на даний позов, в яких зазначає, що для отримання виконавчого напису нотаріуса законодавством передбачено вичерпний перелік документів, які були надані відповідачем, проте, рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.01.2005 року у справі №2-41/2005 на яке посилається позивач, відповідачем нотаріусу не надавалось. В даних запереченнях просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та провести розгляд справи без участі третьої особи та його представника.

За приписами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. від 07.08.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

15.11.2017 року після повторного автоматичного розподілу вказану цивільну справу було передано до провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А., а ухвалою судді від 17.11.2017 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Як відомо, з 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Так, згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В свою чергу, як передбачено ч.2 ст. 19 та п.4 ч.2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою судді Осаулова А.А. від 01.02.2018 року призначено підготовче судове засідання по даній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Окрім того, відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконавчого провадження №53992770 від 22.05.2017 року відкрите старшим державним виконавцем Козелецького районного відділу юстиції у Чернігівській області Тополем В.Ю.; витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича (АДРЕСА_1) документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис №3727 виданий 07.11.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 61 409,34 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2018 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті, а також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича (АДРЕСА_1) документи та матеріали на підставі яких вчинявся виконавчий напис №3727 виданий 07.11.2016 року щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 61 409,34 грн.

Протокольною ухвалою суду від 21.05.2018 року судом вимогу п. 5 позовної заяви про зупинення виконавчого провадження №53992770 від 22.05.2017 року, що відкрите старшим державним виконавцем Козелецького районного відділу юстиції у Чернігівській області Тополем В.Ю. залишено без розгляду.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Письмовою вимогою ПАТ КБ «Приватбанк» було запропоновано позивачу погасити заборгованість, що становить 2281,89 Доларів США, у разі несплати якої банк буде спущений почати примусове стягнення заборгованості за кредитним договором.

07.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості, не сплаченої в строк за кредитним договором № Л 00345 від 04.04.2003 року, строк, за який проводиться стягнення - 4913 днів, а саме: з 04.04.2003 року по 15.09.2016 року в сумі 60059,34 грн. (в еквіваленті складає 2281,89 Доларів США), зазначено, що виконавчий напис має бути пред'явлений до виконання відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом року з дня його вчинення.

22.05.2017 року старшим державним виконавцем Козелецького районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській обл. Тополем Віталієм Юрійовичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3727 виданого 07.11.2016 року.

У відповідності до п. 3 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на той час), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Подаючи заяву відповідачем на вчинення виконавчого напису нотаріуса, було подано договір № Л 0034 про відкриття картрахунку і встановлення кредитного ліміту, розрахунок заборгованості за вказаним договором, письмова вимога про усунення порушень та докази направлення даної вимоги позивачу.

Між тим, рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.01.2005 року у цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПрибатБанк» в особі чернігівської філії Приватбанку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № Л0034 від 04.04.2003 року та розірвання цього договору вирішено стягнути заборгованість з ОСОБА_2 у сумі 25432 грн. 04 коп. та розірвати достроково договір № Л0034 від 04.04.2003 року. Дане рішення набрало законної сили 21.06.2005 року (а.с. 56).

На підставі вказаного рішення суду від 21.01.2005 року, Козелецьким районним судом Чернігівської області 18.07.2005 року видано виконавчий лист (а.с. 50).

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби у Козелецькому районі від 05.06.2006 року виконавчий документ повернено стягувану на підставі п. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого, стягнуто та перераховано стягувану в рахунок погашення боргу частину суми боргу 12871,49 коп., інше майно та кошти, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення залишку боргу перевіркою у боржника не виявлено (а.с.51).

При цьому, ПАТ КБ «Приватбанк» не повідомив нотаріуса про існування рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.01.2005 року, яким стягнуто заборгованість та розірвано договір та про виконавче провадження №1274467, за наслідками виконання якого частково стягнено суму заборгованості.

Окрім того, нотаріусу не було надано нотаріально посвідченої угоди, крім того, про можливість звернення банку за видачею виконавчого напису нотаріуса у разі невиконання зобов'язання у договорі № Л 0034 від 04.04.2003 року посилань не міститься.

Також, враховуючи те, що договір № Л 0034 від 04.04.2003 року було розірвано рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.01.2005 року, яке набрало законної сили, 21.06.2005 року, з дня що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що кредитний договір №Л 0034 від 04.04.2003 року було розірвано рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.01.2005 року, що набрало законної сили 21.06.2005 року, а отже, правовідносини за вказаним договором були припинені, з дня виникення права вимоги минуло більше трьох років, а заборгованість розрахована за період з 2003 по 2016 роки, що свідчить про вчинення виконавчого напису 07.11.2016 року з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», а також відсутності на момент подачі заяви нотаріально посвідченої угоди, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, які складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 280-285, 354-353 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовільнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3727, вчинений 07.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору від №Л 0034 від 04.04.2003 року.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кошти судового збору в розмір - 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційни код НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , адреса м.Дніпро, вул..Набережної Перемоги, 50.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 01.06.2018 року