Дата документу 07.06.2018
ЄУ № 420/222/18
Провадження №2/420/291/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користування належним їй на праві власності будинку, а саме визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Садовій, 11, с.Ганусівка, Новопсковського району Луганської області.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинок №11 по вул. Садовій с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області. В цьому будинку зареєстровані її родичі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але ОСОБА_2 не проживає в ньому з 2013 року, а ОСОБА_3 - з 2014 року, їх речей в будинку не має, в добровільному порядку вони знятися з реєстрації не бажають. Відповідачі фактично проживають в Російській Федерації, на Україну не приїздять, тимчасово зареєстровані на території Росії і мають намір в подальшому отримати Російське громадянство і постійне місце проживання в Росії. В звязку з вищевикладеним вона звертається до суду з цим позовом, так як не має змоги скористатись пільгами передбаченими законом, а саме не має змоги оформити субсидію.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у разі неявки відповідачів проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиви не подавали.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши докази та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок розташований за адресою: с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області, вул. Садова, 11, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 11 вересня 2001 року, зареєстрованим Новопсковським бюро технічної інвентаризації 15.04.2002 за №108 (а.с. 11), та технічним паспортом (а.с. 12).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №61 від 13.02.2018, ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, має склад сімї: синів - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані, але не проживають (а.с. 9).

Згідно довідки Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №70 від 26.02.2018, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але з вересня 2014 року не проживає (а.с. 17).

Відповідно до довідки Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області №71 від 26.02.2018, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але з вересня 2013 року не проживає (а.с. 18).

Вищевказане також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1, складеного 16.02.2018 головою Ганусівської сільської ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_4, секретарем сільської ради ОСОБА_5, депутатом виборчого округу №11 ОСОБА_6 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею ст. 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідачі в спірному будинку не проживають більше шести місяців, то вони втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: вул. Садова, 11, с.Ганусівка Новопсковського району Луганської області.

Таким чином, враховуючи намір позивача щодо усунення перешкод у здійсненні ним права розпоряджатися своїм майном, а також те, що відповідачі були відсутні за вищевказаною адресою понад шість місяців, суд вважає відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3такими, що втратили право користування зазначеним жилим приміщенням.

Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» «реєстрація» - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізовані соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Враховуючи те, що відповідачі заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3на користь позивача підлягає стягненню судовий збір по 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316, 319, 321 ЦК України, ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 3, 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинком та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зареєстровані за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Садова, 11, с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ЕН №601910, виданий 14.09.2007 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, по 352,40 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Стеценко