Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018 Справа №607/16057/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Медведенко Т.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з участю третіх осіб приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3, треті особи- приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія»(надалі- ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»), приватного акціонерного товариства «Українська пожежна страхова компанія»(надалі-ПрАТ Українська пожежна страхова компанія»про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.05.2017 року в м. Тернополі по вул. Живова сталася дорожньо-транспортна пригода під час якої був пошкоджений належний йому транспортний засіб марки Toyota RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2017 року встановлено, що причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 вимог п.10.4 ПДР України. Вказаною постановою відповідача визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті пошкодження належного йому транспортного засобу в ДТП становить 47825 грн. В добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється, що стало причиною звернення до суду. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити в повному обсязі. При цьому просять врахувати правову позицію Верхового суду України, викладену у постанові від 20.01.2016 року № 6-2808цс15, відповідно до якої він вправі вільно, на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права у деліктному зобов»язанні, шляхом звернення вимоги про відшкодування завданої шкоди виключно до відповідача, як особи, яка її завдала, незалежно від того чи застрахована його цивільно-правова відповідальність. Вказали, що вартість завданої матеріальної шкоди, підтверджується наданими позивачем актом огляду колісного транспортного засобу від 11.05.2017 року, товарними чеками та актом прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 11.09.2017 року.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі завданої шкоди, що визначений відповідно до висновку експертного дослідження №1436/18 від 07.08.2018 року у сумі 36017,56 грн.

Представник третьої особи ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судовому засіданні відносно позову заперечив та вказав, що з наданої позивачем разом із заявою про настання страхового випадку інформації вбачалося, що водієм автомобіля НОМЕР_2 на місці ДТП було пред»влено поліс обов»язкового стархування АЕ№8781289 ПрАТ «УТСК». В ході з»ясування обставин події із повідомлення МВС України було встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9, видане 25.01.2014 року на транспортний засіб Honda Accord, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова(VIN)НОМЕР_10. Транспортний засіб Honda Accord з номером кузова(VIN)НОМЕР_11 у базі даних Єдиного державного реєстру МВС зареєстрованим не значиться. Відповідно до повідомлення ЦБТ МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова(VIN)НОМЕР_10 застрахована у ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія», номер поліса АК/2734744, а тому у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»відсутні правові підстави для виплати позивачу страхового відшкодування.

Представник третьої особи ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія» у судове засідання не з»явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.05.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як вбачається із постанови, ОСОБА_3, 10.05.2017 року близько 16 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом марки Honda Accord д.н.з. НОМЕР_3 у м. Тернополі по вул. Живова,7 порушив вимоги п.10.4 ПДР України, при повороті ліворуч не переконався в безпечності маневру, не пропустив транспортний засіб марки Toyota RAV 4 д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по зустрічній смузі, внаслідок чого допустив зіткнення із ним, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов»язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії(бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою-ч.6 ст.82 ЦПК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_12 від 19.11.2013 року власником автомобіля НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_1

Відповідно до акту огляду колісного транспортного засобу(дефектна відомість) від 11.05.2017 року, складеного аварійним комісаром, встановлено наступні пошкодження автомобіля НОМЕР_4: розламаний передній бампер; розламаний дефлектор капота; розламані кріплення і корпус передньої правої фари, подряпане скло; тріщини на решітці радіатора; розламані середнє та праве кріплення переднього бампера; деформований підсилювач переднього бампера; деформований радіатор кондиціонера; деформований радіатор охолодження двигуна та відламаний верхній патрубок; деформована передня панель; деформований капот; деформовані петлі капота у кількості 2 штуки; відламаний провід правого звукового сигналу; деформований передній номерний знак; розламана рамка переднього номерного знаку; наявні вм»ятини та сколи лакофарбового покриття переднього правого крила; наявний перекос пройому капоту.

Як встановлено судом, 10.05.2017 року позивач звернувся у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із повідомленням про настання страхового випадку, а 21.06.2017 року подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Листом від 19.10.2017 року за вих. №582 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повідомило ОСОБА_1 про те, що згідно повідомлення МВС України свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9, видане 25.01.2014 року на транспортний засіб Honda Accord, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова(VIN)НОМЕР_10. Транспортний засіб Honda Accord з номером кузова(VIN)НОМЕР_11 у базі даних Єдиного державного реєстру МВС зареєстрованим не значиться. З метою встановлення дійсного полісу обов»язкового страхування власників наземних транспортних засобів ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» звернулося до ЦБТ МТСБУ, в результаті чого було встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_3, номер кузова(VIN)НОМЕР_10 застрахована у ПрАТ «Українська пожежна страхова компанія», номер поліса АК/2734744. Зважаючи на встановлення страховиком факту підроблення бланку технічного паспорта НОМЕР_9 та невідповідності номера кузова автомобіля НОМЕР_5 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» подало у вересні 2017 року заяву про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури Тернопільської області. Із врахуванням наведеного, страховик вказав на відсутність правових підстав для виплати позивачу страхового відшкодування.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку- ст.1187 ЦК України.

Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди-ч.3 ст.386 ЦК України.

Судом встановлено, що саме з вини відповідача 10.05.2017 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль НОМЕР_6, чим заподіяно останньому матеріальну шкоду.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, що викладений у постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що завдана позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди 10.05.2017 року матеріальна шкода підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, як особи, яка завдала вказану шкоду.

У відповідності до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В обґрунтування заявленого розміру позовних вимог позивач посилається на товарні чеки на придбання запчастин до автомобіля від 10.08.2017 року, 21.08.2017 року 23.08.2017 року та 15.11.2017 року на загальну суму 20025 грн. та акт прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля ФОП ОСОБА_5 від 11.09.2017 року на суму 27800 грн.

У відповідності до висновку судової автотоварознавчої експертизи №1436/16 від 07.08.2018 року, проведеної на підставі ухвали суду, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_4, після ДТП, яка мала місце 10.05.2017 року станом на момент проведення огляду 11.05.2017 року становить 36017,56 грн.

Аналізуючи зазначені докази, суд приходить до переконання, що з відповідача підлягає стягненню в користь позивача матеріальна шкода, завдана пошкодженням автомобіля НОМЕР_4 в результаті ДТП 10.05.2017 року у розмірі визначеному згідно висновку судової експертизи у сумі 36017,56 грн.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами викладені в позові обставини, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 36017,56 грн. грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, а тому з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 509, 526, 511, 549, 550, 625, 979, 992, 1166,1187 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає: АДРЕСА_1, код: НОМЕР_7) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 код: НОМЕР_8) 36017,56 гривень грошового відшкодування завданої матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає: АДРЕСА_1, код: НОМЕР_7) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 код: НОМЕР_8) 640 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич