АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8269/17 22-ц/774/1239/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/8269/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року, яке ухвалено суддею Колочко О.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 13 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 30.05.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 (далі Кредитний договір), умови якого останній не виконав, в звязку з чим станом на 12.09.2017 року утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 61617,83 грн., за відсотками 1388,68 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 469,91 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 267,81 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1084,43 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків 578,25 грн.

З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 131/08-ІКП/029 від 23.05.2008 року, відповідно до умов якого ОСОБА_3, як поручитель, поручається за виконання позичальником ОСОБА_2 обовязків за Кредитним договором і відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2.

Позивач просив суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів заборгованість в загальній сумі 65406,91 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в загальній сумі 65404, 91 грн., з яких заборгованість за кредитом 61617 гривень 83 копійки, заборгованість по відсотках 1388 гривень 68 копійок, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1084 гривні 43 копійки, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 578 гривень 25 копійок, інфляційні витрати за кредитом 469 гривень 91 копійка, інфляційні витрати за відсотками 267 гривень 81 копійка.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 800,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 800,00 гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права. Зокрема, відповідач посилається на те, що на момент подання позову кінцевий строк повернення заборгованості за кредитом не настав, а тому у позивача було відсутнє право вимоги, що не було враховано судом першої інстанції. Відповідач наголошує на тому, що станом на теперішній час у нього відсутня заборгованість за кредитним договором, на підтвердження чого надав суду відповідні довідки ПАТ «Укрсоцбанк» про відсутність боргу станом на 01.12.2017 року та на 31 березня 2018 року.

Крім того, відповідач зазначає, що суд позбавив його можливості брати участь у судовому засіданні та проігнорував принцип змагальності сторін, не попередивши його про дату, час та місце судового розгляду даної справи. Також, вказує на те, що він взагалі не знав про перебування даного позову на розгляді у суді.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року відкрито апеляційне провадження по даній цивільній справи та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано у суді апеляційної інстанції, що 30.05.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029, відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 18750,00 дол. США зі сплатою 11,4 % річних та комісій, з наступним графіком зниження максимального ліміту заборгованості та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 29.05.2018 (а.с. 6-8).

ПАТ «Укрсоцбанк» свої зобовязання за цим Договором виконав, видавши грошові кошти в розмірі 18750,00 дол.США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 05-020 від 30 травня 2008 року (а.с. 25).

30.05.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 укладено Договір поруки № 131/08-ІКП/029, відповідно до якого Поручитель ОСОБА_3 зобовязався нести в повному обсязі солідарну відповідальність за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 29.05.2008 року (а.с. 26).

31.10.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, згідно якої пункти 1.1.1 та 2.4.5 Договору викладені в новій редакції, зокрема змінено дату початку графіку зниження заборгованості з 02.09.2008, та порядок сплати процентів не пізніше 30 числа місця наступного за звітним (а.с.10 зворотній бік).

12.01.2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін №1 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року , згідно якої змінено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 11,9 % річних (а.с.10).

25.09.2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, згідно якого назву договору змінено на «Договір про надання не відновлюваної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008» та викладені умови Договору в новій редакції (а.с. 11-14).

30.10.2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 3 про внесення змін до Договору про надання невідновлюваної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, згідно якої з 14.10.2009 змінено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 15 % річних (а.с.15).

09 березня 2010 року Загальними Зборами Акціонерів АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ОСОБА_1 акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що було зареєстровано 14.06.2010 року (а.с. 44-48).

28.09.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений Договір про внесення змін № 4 до Договору про надання не відновлюваної кредитної лінії № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, згідно якому в звязку з переходом Кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «FlexCube», сторони дійшли згоди Договір кредиту викласти в новій редакції (а.с. 16-22).

28.09.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений Договір про внесення змін № 5 до Договору кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, згідно якому змінено назву Договору на «Договір кредиту», змінити валюту кредиту та перевести суму кредиту 12092,54 дол.США 54 центи разом із нарахованими процентами в сумі 965,25 дол.США 25 центів в гривню за курсом 8,17 гривень за 1 долар США, що станом на дату укладення цього Договору становить загальну суму 106 682,15 гривень, кінцевий термін повернення заборгованості до 27.05.2022 року, встановлено процентну ставку за користування кредитом в розмірі 9,9 % річних (а.с. 23-24).

28.09.2012 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено Договір про внесення змін № 1 до Договору поруки № 131/08-ІКЗ від 30.05.2008 року, яким викладено Договір поруки в новій редакції з урахуванням змін внесених 28.09.2012 року Договором про внесення змін № 5 до Договору кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року (а.с.27-28).

Позичальник ОСОБА_2 не виконує належним чином свої зобовязання за Кредитним договором № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року.

19 вересня 2017 року позивачем були надіслані відповідачам вимоги про усунення порушень, в яких було запропоновано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплатити заборгованість за Договором кредиту станом на 12.09.2017 року в сумі 63 006,51 грн. в строк до 30 днів з дати відправлення вимоги, але не пізніше 3-х днів з дня отримання вимоги (а.с. 35-36).

Зазначені вимоги про усунення порушень були отримані: відповідачем ОСОБА_2 26.09.2017 (а.с. 35 - зворотній бік), відповідачем ОСОБА_3 21.09.2017 (а.с. 36 - зворотній бік).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який прийнятий судом першої інстанції, як такий, що зроблений фахового у відповідності до умов договору, станом на 12.09.2017 року існує заборгованість за кредитом в сумі 61 617,83 грн., за відсотками 1388,68 грн., а також нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1084,43 грн., пеня за несвоєчасне погашення повернення відсотків 578,25 грн., інфляційні витрати за кредитом в сумі 469,91 грн., інфляційні витрати за відсотками в сумі 267,81 грн. (а.с. 37-42).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в повному обсязі, суд першої інстанції вірно виходив з факту неналежного виконання зобовязання за укладеним кредитним договором позичальником ОСОБА_2 в частині повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та комісії й права банку, у звязку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором достроково. При цьому, суд вірно визначився з правовідносинами сторін та дійшов висновку про те, що відповідно до ст. 554 ЦК України й умов вищезазначених договорів у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, та, оскільки Банком підтверджено належними доказами (договір про надання кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору №131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, з урахування наступних змін та доповнень, вбачається, що кінцевим терміном погашення заборгованості встановлено 27 травня 2022 року (п. 1.4. Договору про внесення змін №5 від 28.09.2012 року).

За користування кредитними коштами встановлена плата в розмірі 9,9 % річних (п.1.5 Договору про внесення змін №5 від 28.09.2012 року).

Як вбачається зі змісту кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору повернення кредиту, сплату процентів за користування ним в строк до 27 травня 2022 включно, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів згідно з Графіком погашення кредиту, щомісячно «30» числа.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав належним чином, надавши відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 18750,00 дол.США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 05-020 від 30 травня 2008 року (а.с. 25) та не оспорюється позичальником ОСОБА_2 в апеляційній скарзі.

Однак, відповідач ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, вчасно не вносив платежі згідно Графіку погашення кредиту (а.с. 42), внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 12.09.2017 року за кредитом в сумі 61 617,83 грн. та за відсотками в сумі 1388,68 грн.

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець маж право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Право банку достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачено п. 4.4. Кредитного договору.

Отже, у випадку предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти т а інші обумовлені договором платежі.

У звязку з порушенням боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені договором строки, банк, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором, предявивши позов до суду.

Таким чином, предявивши вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту і повязаних із ним платежів, кредитор ПАТ «Укрсоцбанк», змінив строк виконання основного зобовязання, який вважається таким, що настав для позичальника ОСОБА_5, що зумовило для нього виникнення обовязку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші платежі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Узгодженням умов п. 1.1. Договору поруки № 131/08-ІКП/029 від 30.05.2008 року, з урахуванням доповнень та змін до нього, сторони визначили солідарну відповідальність боржника та поручителя.

Отже, встановивши факт неналежного виконання ОСОБА_2 зобовязання за укладеним кредитним договором щодо погашення кредиту, сплати відсотків за його користування відповідно до вищенаведених умов договору, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обовязок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як солідарних боржників, нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту достроково.

Колегією суддів перевірено висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором та зясовано, що він визначений у відповідності із умовами Договору кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року, який підписано сторонами та який є чинним.

Доводи апеляційної скарги про те, що у позичальника ОСОБА_2 відсутня заборгованість за Договором кредиту № 131/08-ІКЛ/029 від 30.05.2008 року з посиланням на довідки ПАТ «Укрсоцбанк» про відсутність боргу станом на 01.12.2017 року та на 31 березня 2018 року, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки заборгованість за кредитом визначена судом станом на 12 вересня 2017 року і відповідачем, в порушення вимог ст.81 ЦПК України, не надано доказів щодо відсутності у нього заборгованості на зазначену дату.

Погашення ж заборгованості після 12 вересня 2017 року не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки питання про стягнення суми боргу за кредитом за такий період не було предметом позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», а, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права відповідача ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та неповідомлення останнього про час та місце судового засідання колегією суддів відхиляються з наступних підстав.

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку (ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Пунктом 99 Правил надання послуг поштового звязку, затвердженим Постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Як вбачається з матеріалів справи, судове повідомлення про призначення даної цивільної справи до розгляду на 13 лютого 2018 року, яке було направлено судом з рекомендованим поштовим повідомленням на адресу відповідача ОСОБА_2, яка була зазначена ним у кредитному договорі, стягнення заборгованості за яким є предметом даного спору, вручено працівником поштового відділення особисто адресату (а.с. 65).

При цьому, колегія суддів враховує той факт, що, посилаючись на направлення кореспонденції не за місцем офіційної реєстрації місця проживання, відповідач ОСОБА_2 не спростовує наявне у справі поштове рекомендоване повідомлення про вручення судової кореспонденції та не посилається на те, що така кореспонденція ним не була отримана.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Оскільки, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року було зупинено дію рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року у порядку ч. 4 ст. 359 ЦПК України до прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення у справі, колегія суддів поновлює дію зазначеного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року - залишити без змін.

Дію рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 13 лютого 2018 року, яка була зупинена ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2018 року - поновити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: