Справа № 136/1691/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визначення частки в житловому будинку та визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи який зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її брат - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1, яку прийняли ОСОБА_3 (мати) та ОСОБА_4 (батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року). Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_3 (дружина), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок в АДРЕСА_1, яку прийняла позивач подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийнявши спадщину позивач звернулась за її оформленням до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 права власності на ? частки домоволодіння, а також визначення належності їй 1/4 частки домоволодіння як колишньому члену колгоспного двору.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Голова Трощанської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування.

Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2 (брат позивача). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1, яку прийняли ОСОБА_3 (мати) та ОСОБА_4 (батько), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_3 (дружина), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок в АДРЕСА_1, яку прийняла позивач подавши нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту (а.с. 18), оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір (а.с. 19-23), при цьому частка спадкодавця в майні не визначена.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Судом встановлено, що 10.12.1990 року виконавчий комітет Липовецької районної Ради народних депутатів Вінницької області видав на ім'я ОСОБА_4 (голови господарства) Свідоцтво №27 на право особистої власності на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який відносився до суспільної групи господарств - "колгоспний двір".

Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору був ОСОБА_4, а членами колгоспного двору були його дружина ОСОБА_3, син - ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР).

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що домоволодіння належало його членам - ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1П в рівних частинах, тобто по ? частці кожному. Отже після смерті усіх членів колгоспного двору позивач стало одноосібним власником домоволодіння.

У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі").

Оскільки належність домоволодіння спадкодавцям доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити, що ? частка житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: Вінницька область, Липовецький район, с. Троща) як колишнього члена колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_3 право власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник