Справа № 577/2989/18
Провадження № 2/577/1163/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Галяна С.В.

при секретарі Кучер Л.П.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Комунальне трамвайне управління», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 № 110-К від 04.07.2018 року, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просить: визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 № 110-К від 04.07.2018 року, поновити на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивує тим, що 23.08.2016 року наказом № 136-К вона переведена на посаду начальника дільниці комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління». 04.07.2018 року відповідно до наказу № 110-К її звільнено з займаної посади за прогули без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України. Наказ про звільнення вона не отримала та в ньому свого підпису про ознайомлення не ставила, вказаний наказ зачитано в голос перед працівниками підприємства в.о. директора КП «Конотопське трамвайне управління» ОСОБА_4 Причини звільнення її з посади начальника дільниці їй не відомі. На день предявлення позову до суду вона перебуває у вимушеному прогулі 12 днів, з 04.07.2018 року по 16.07.2018 року. ЇЇ заробітна плата складає 5029 грн. на місяць. Вона вважає своє звільнення незаконним та таким, що порушує норми трудового права.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Третя особа: ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечує та пояснив, що 25.06.2018 року о 8 годині 30 хвилин начальник дільниці руху ОСОБА_1 скоїла одноразове грубе порушення трудових обовязків керівним працівником, в наслідок чого порушила посадову інструкцію. Відповідно посадової інструкції начальник дільниці руху ОСОБА_1 щомісячно розробляє графік роботи водіїв трамваїв та кондукторів. Так 25.06.2018 року начальник дільниці руху ОСОБА_1 допустила свідомо грубе порушення затвердженого графіку роботи водіїв. Внаслідок чого випустила на лінію маневрового водія ОСОБА_5, яка не була затверджена у відповідному графіку директором КП КТУ. Маневровий водій ОСОБА_5 згідно затвердженого графику роботи маневрових водіїв не мала законного права виїзджати на лінію. Маршрутний лист виписаний незаконно, інструктаж з охорони праці та безпеки руху не пройшла, що в свою чергу загрожує безпеці перевезення пасажирів. Більше того маневровий водій вагона №95 ОСОБА_5 на зупинці Невській ринок скоїла ДТП та залишила місце ДТП, в наслідок чого допустила дії спрямовані на приховування факту такої пригоди та продовжила рух транспортного засобу, не дочекавшись працівників поліції. Окрім того маневровий водій вагона №95 ОСОБА_5 на зупинці Невський ринок нанесла дверми вагону №95 тілесних ушкоджень пасажиру ОСОБА_6 Начальник дільниці руху ОСОБА_1 разом з маневровим водієм ОСОБА_5 в порушення вимог посадової інструкції начальника дільниці руху та маневрового водія, а також наказу №46 від 15.06.2018 року «Про переведення підприємств у режим простою» самовільно заволоділи транспортним засобом вагону №95 курсували по лініям та здійснювали перевезення пасажирів з недотриманням вимог безпеки руху, щодо перевезення пасажирів. Начальник дільниці руху ОСОБА_1 скоїла прогул залишила місце роботи більше трьох годин ( з 8.30 до 17.00). Начальником дільниці руху ОСОБА_1 було проігноровано вимоги наказу в.о. директора КП КТУ № 46 від 15.06.2018р. п.1 «Про переведення підприємств у режим простою» та залишила робоче місце, чим скоїла прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Ухвалою головуючого Конотопського міськрайонного суду Сумської області Галяна С.В. від 20.07.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 08.08.2018 року (а.с.9).

Протокольною ухвалою головуючого Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 28.08.2018 року, у звязку з заявою представника позивача (а.с.30).

Протокольною ухвалою головуючого Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 19.09.2018 року, у звязку з заявою представника позивача (а.с.34).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.09.2018 року справу призначено до судового розгляду на 03 жовтня 2018 року (а.с.51).

03.10.2018 року справа в судове засідання не вносилась, у звязку з зайнятістю головуючого в іншому судовому засіданні (а.с.57).

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року провадження у справі було зупинене до вирішення заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про відвід судді Галян С.В.(а.с. 63).

Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_4 про відвід судді Галян С.В залишено без задоволення (а.с. 67).

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.10.2018 року поновлено провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 07.11.2018 року (а.с. 68).

Протокольною ухвалою головуючого Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.11.2018 року у звязку з неявкою усіх учасників по справі, судовий розгляд відкладено на 22.11.2018 року (а.с.72).

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третю особу ОСОБА_4, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 працювала на КП «Конотопське трамвайне управління» з 16.02.2006 року по 04.07.2018 року (а.с.7,47).

Наказом в.о. директора КП «Конотопське трамвайне управління» за № 110-К від 04.07.2018 року ОСОБА_1 звільнено за прогули без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України) (а.с.7, 20,21).

Однак, суд не може погодитись з такими доводами, оскільки 25.06.2018 року з 8:30 по 17:00 год. начальник дільниці руху ОСОБА_1, згідно своєї посадової інструкції (а.с.43,44), разом з маневровим водієм ОСОБА_5 на транспортному засобі вагону №95 курсували по лініям та здійснювали перевезення пасажирів про що в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Крім того, проти вказаного не заперечував ОСОБА_4

Також свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що вона є головою виборного органу первинної профспілкової організації. В свою чергу ОСОБА_1 також є членом профспілки та всупереч вимог ст. 43 КЗпП України, позивача звільнено із займаної посади без отримання від виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) попередньої згоди на розірвання з ОСОБА_1 трудового договору на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

З огляду на викладені вище обставини, звільнення ОСОБА_1 з роботи без достатніх правових підстав без отримання попередньої згоди профспілкового органу на розірвання трудового договору - є порушенням законодавства України про працю та гарантованого ст. 43 Конституції України права на працю.

Крім того, суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 є передчасними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як видно із підстав звільнення, при визначенні позивачу дисциплінарного стягнення відповідачем не було враховано тяжкість проступку, обставини, за яких вони ним скоєні, її попередня поведінка та ставлення до виконання службових обов'язків тощо.

При визначенні міри дисциплінарного стягнення та при прийнятті оскаржуваного наказу, відповідачем також не вказано мотивів надання переваги обраного виду дисциплінарного стягнення (звільнення з посади) і не можливості застосування більш м`якого виду дисциплінарної відповідальності враховуючи обставини справи.

Суд констатує, що у спірному наказі відповідачем не зазначено, яка шкода була заподіяна позивачем внаслідок допущеного ним порушення та чим це підтверджується, не вказано, що саме характеризує проступок позивача з найтяжчої сторони, враховуючи те, що звільнення як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач з 8:30 год. по 17:00 год 25.06.2018 року була відсутня на робочому місці.

Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач знав про перебування позивача, згідно своєї посадової інструкції, разом з маневровим водієм ОСОБА_5 на транспортному засобі вагону №95 та курсували по лініям здійснюючи перевезення пасажирів, однак не врахував вищенаведеного, передчасно та без врахування всіх обставин справи, прийняв оскаржуваний наказ про звільнення позивача із займаної посади.

Як зазначалося вище, підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувало те, що позивач з 8:30 год. по 17:00 год 25.06.2018 року була відсутня на робочому місці без поважних причин, що згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України кваліфіковано як прогул без поважних причин (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня).

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 р. №9 визначає прогул як відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Відповідно до п. 22 згадної постанови, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п.1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147 (1), 148, 149 КЗпП України, правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Судом встановлено, що 25.06.2018 року з 8:30 по 17:00 год. начальник дільниці руху ОСОБА_1, згідно своєї посадової інструкції (а.с.43,44), разом з маневровим водієм ОСОБА_5 на транспортному засобі вагону №95 курсували по лініям та здійснювали перевезення пасажирів.

Таким чином, на переконання суду, в діях позивача відсутній прогул без поважних причин, оскільки 25.06.2018 року з 8:30 по 17:00 год. начальник дільниці руху ОСОБА_1, згідно своєї посадової інструкції (а.с.43,44), разом з маневровим водієм ОСОБА_5 на транспортному засобі вагону №95 курсували по лініям та здійснювали перевезення пасажирів, що підтверджується показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5 та третьої особи ОСОБА_4

З огляду на вищенаведені обставини, судом встановлено, що при звільненні відповідачем не повно і не всебічно досліджено всі обставини та матеріали справи про дисциплінарний проступок вчинений позивачем, що призвело до неправильного та передчасного висновку і як наслідок до незаконного звільнення позивача зі займаної посади.

Зідно ч.3 ст. 13 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду справи відповідач, не довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваного наказу, прийнятого відносно позивача, а тому вказаний наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Згідно із п. 2 та 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України негайно виконуються рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та про поновлення на роботі незаконно звільненого.

Враховуючи висновок суду про протиправність та скасування оскаржуваного наказу, а також беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 235 КЗпП України, позивача необхідно поновити на посаді юрисконсульта комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління», допустивши рішення в частині поновлення на роботі до негайного виконання.

Оскільки судом встановлено факт протиправності звільнення позивача із займаної посади, відтак, період часу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року (99 робочих днів) є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу наданої позивачем від 22.11.2018 року середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року становить 23064,60 грн. (а.с. 80).

Свого розрахунку відповідач середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року суду не надав. Крім того представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні з розрахунком позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року в сумі 23064,60 грн. погодилася та позов визнала в повному обсязі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення із КП «Конотопське трамвайне управління» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року в сумі 23064,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» № 110-К від 04 липня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1П.», поновлення позивача на займаній посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 1409,60 грн. судового збору за дві позовні вимоги, так як позивач при зверненні до суду з позовом за даною категорією справи (поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку) був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 3, 147, 149, 221, 228, 231, 232, 237 КЗпП України, ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України , суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» № 110-К від 04 липня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1П.»

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника дільниці комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління».

Стягнути з комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.07.2018 року по 22.11.2018 року у сумі 23053,60 грн. (двадцять три тисячі пятдесят три грн. 60 коп.)

Судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з комунального підприємства «Конотопське трамвайне управління» на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 29 листопада 2018 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1).

Відповідач: Комунальне підприємство «Конотопське трамвайне управління» (місцезнаходження: м. Конотоп Сумської області, вул. Успенсько-Троїцька, 120, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя Галян С. В.