Провадження № 2/761/2568/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Орел П.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником 24/100 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Дана квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 40,50 кв.м., загальною площею 60,00 кв.м., з яких 24/100 частини квартири - житловою площею 9,72 кв.м., загальною площею 14,40 кв.м. Інші 76/100 частини квартири, зазначає позивач, належать відповідачу, який в даній квартирі зареєстрований та проживає. Проте, відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні законною частиною квартири, змінив вхідні двері квартири та замки, ключі не дає, не впускає до квартири, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів. 01 серпня 2017 року за номером Є059052 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості стосовно чинення позивачу перешкод в користуванні частиною квартири. Крім того, з червня 2017 року позивач неодноразово звертався до відповідача по телефону та в письмовій формі з проханням надати можливість користуватися належним майном шляхом передачі ключів від вхідних дверей квартири, проте жодного разу не отримав від відповідача конкретної відповіді. У зв'язку з цим, у мене виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Тому позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей в квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою судді від 31.08.2017 року було відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 05.06.2018 року.

Ухвалою суду від 05.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником 24/100 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, квартира складається з трьох кімнат, житловою площею 40,50 кв.м., загальною площею 60,00 кв.м., з яких 24/100 частини квартири - житловою площею 9,72 кв.м., загальною площею 14,40 кв.м., що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5).

Позивач зазначає, що інші 76/100 частини квартири належать відповідачу, який в даній квартирі зареєстрований та проживає, проте він чинить позивачу перешкоди в користуванні законною частиною квартири, змінив вхідні двері квартири та замки, ключі не надає, не впускає до квартири, у зв'язку з чим позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів, на підтвердження чого надає талон-повідомлення про звернення до Шевченківського управління поліції за реєстровим № ЄО 609961, звертався до відповідача по телефону та в письмовій формі з проханням надати можливість користуватися належним майном шляхом передачі ключів від вхідних дверей квартири, проте жодного разу не отримав від відповідача конкретної відповіді. У зв'язку з цим, у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю(квартирою) шляхом вселення предметом доказування є наявність права на житло, позивачем це довів надавши свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як роз'яснено у п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 Цивільного процесуального кодексу України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме, те, що відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом 24/100 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить позивачу, беручи до уваги, що відповідач дійсно перешкоджає позивачу користуватися частиною квартирою, а тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 280, 352-353 ЦПК України; ст.ст. 317, 329, 321, 383, 391 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1)) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом вселення та передачі ключів від вхідних дверей - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 02.11.2018 року.

Суддя