Справа № 171/55/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 березня 1995 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 30.

ОСОБА_1 вказує, що на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться хоча і проживаємо за однією адресою. В період шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з ними за одною адресою. Життя з відповідачем не склалося, тому збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Підставою для розірвання шлюбу стала втрата між сторонами по справі почуття любові та взаємної поваги, відсутність нормального морального клімату в родині, тому просить шлюб розірвати.

В підготовче засідання позивач не з'явилася, представником позивача надано до суду заяву в якій просить розглянути підготовче засідання за її відсутності та її представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач в підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить підготовче засідання проводити за його відсутності, позов визнає, проти винести рішення у підготовчому засіданні не заперечує.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч. 4 ст. 200 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 березня 1995 року, актовий запис №30, що вбачається зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (а.с. 7).

Причиною розпаду сім'ї є непорозуміння між сторонами, фактичне припинення шлюбних відносин.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер.

Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому звконом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ст.ст. 110, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 13, 89, 141, 142, 200, 206, 247,259, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (прож. АДРЕСА_1) і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (прож. АДРЕСА_1) зареєстрований 22 березня 1995 року виконкомом Зеленодольської міської ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 30.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі данного позову на підставі квитанціїї № 0.0.936862886.1 від 12.01.2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,, на користь, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2018 року.

СуддяЛ. І. Кодрян