Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.03.2018 р. 145/191/18

2/145/328/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Віценко К.А.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 17 листопада 1996 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 у виконавчому комітеті Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 12.

Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 2014 року фактично сімейні відносини між ними припинені. Причиною того, що сім'я розпалася стали постійні сварки, які призвели до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Таким чином, більше ніж 5 років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, не спілкуються та не бачаться. Наразі вона фактично утворила нову сім'ю та бажає узаконити ці стосунки.

Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам.

Отже, вона не має жодного бажання надалі перебувати в шлюбних відносинах з відповідачем, примирення між нею та ним неможливе, їхня сімя існує лише формально, вона розпалась остаточно та відновленою бути не може.

Підтверджує, що раніше аналогічний позов не розглядався та нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не зявилася, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представник позивача ОСОБА_5 надала суду заяву, в якій просить позов розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав, зазначивши, що разом з позивачкою вони не проживають з 17 квітня 2014 року, оскільки вона поїхала на заробітки в Ізраїль. На розлучення згоден.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

17.11.1996 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4).

Мають дітей повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 9, 10).

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 17 листопада 1996 року виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, 30 серпня 1979, актовий запис № 12, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 12 березня 2018 року.

Суддя Кіосак Н. О.