Справа № 504/2262/18
Провадження № 2/504/1833/18
РІШЕННЯ
04.12.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
при секретарі- Мельниковій В.М.,
за участі позивача- Каушнян Ю.А.,
представника позивача- Воронков В.О.,
за участі відповідача- Цебрук Д.М.-
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4 смт. Доброслав, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в одній третині від усіх видів доходу (заробітку) на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 2 600 гривень, в тому числі за минулий час, -
У липні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї третини від усіх видів доходу (заробітку), але не менше ніж 2600 грн., починаючи стягнення аліментів з 16 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.01.2027 року включно.
Представник позивача адвокат ОСОБА_4, та сама позивач підтримали позовні вимоги, просили її задовольнити з викладених у позові підстав.
В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, вважав, що заявлений позивачем розмір є занадто високим, не сорозмірний його доходу, і просив встановити розмір аліментів, визначений законом.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного висновку:
04.10.2008 року між сторонами укладено шлюб.
24.01.2009 року від цього шлюбу народжена дитина- донька ОСОБА_3
25.07.2016 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області № 504/1500/16-ц, -розірвано.
Згідно свідоцтва про зміну імені від 24.11.2017 року серії І-ЖД № 012457 ОСОБА_5 змінила прізвище на «Каушнян».
Сторонами визнано і не оспорювалось, що після розірвання шлюбу дитина проживає із матірю.
16.05.2016 року ОСОБА_5 звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.09.2016 року № 504/1501/16-ц за заявою позивача позовну заяву залишено без розгляду.
З повторним позовом позивач звернулась до суду 27.06.2018 року (штемпель поштового відправлення).
Відповідачем надано довідку з місця роботи ТОВ «Агро Південь-1» зі змісту якої вбачається, що відповідач працює у цьому товаристві на посаді водія з 18.09.2018 року.
В судовому засіданні відповідач пояснив, що йог заробітна плата сезонна, і становить приблизно 3000-3500 грн. на місяць.
Позивач пояснила, що лише нещодавно також влаштувалась на работу до рестарації, її заробітна плата на місяць складає 3200 грн.
Інші істотні обставини судом не встановлено, і сторонами не заявлялись відповідні клопотання про витребування доказів на обгрунтування своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд враховує, що кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вони посилаються як на обгрунтування своїх вимог чи заперечень.
Суд вважає, що позивач не довела суду, що відповідач має таку можливість, аби сплачувати на дитину по одній третині свого доходу, але не менше ніж 2600 грн. щомісячно.
У справі відсутні докази наявності у відповідачі коштовних автомобілів, житла, на утримання якого йдуть чималі кошти.
Суд, враховуючи встановлені фактичні обставини, відсутність інших істотних обставин, що мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, вважає, що розумним та справедливим буде стягнення аліментів в розмірі однієї чверті дитину до її повноліття, але на менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи період, з якого слід розпочати стягнення аліментів суд враховую дату первинного поштового відправлення, якою є 27 червня 2018 року, тому з цієї дати слід відраховувати аліменти.
Вирішуючи питання вимог стягнення аліментів за минулий час, суд вважає, що справедливим буде лише той період, коли попередня позовна заява перебувала у суді, тобто з 16 травня 2016 року по 15 вересня 2016 року, оскільки після цієї дати (залишення позову без розгляду) позивач на власний розсуд та відповідальність довірилась відповідачу, що він буде сплачувати аліменти добровільно.
Отже втручання суду поза цим періодом буде не справедливим.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
За правилом ст. 141 ЦПК України відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати за Законом.
За правилом ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 180-182 СК України, ст. ст. 141, 207,208, 255 ч. 1 п.5, ст. 256, 258-260, 367, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі чверті від усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до настання повноліття дитини, тобто до 24.01.2027 року включно, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року, а також стягнути аліменти у вказаному розмірі за минулий час з 16 травня 2016 року по 15 вересня 2016 року включно.
В задоволенні решти позову- відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми стягнення за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко