Ухвала

18 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 320/9370/17

провадження № 61-14586ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів і просив стягнути з відповідача на його користь 83 230 465 грн, які були сплачені ним відповідачу за укладеним між сторонами договором від 20 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_3 зобов'язався продати йому до 15 березня 2018 року частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЛ» (далі - ТОВ «БІОЛ»), яка становить 50 %.

Також ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_3

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року, з урахуванням виправленої ухвалою від 26 грудня 2017 року описки, заяву задоволено. Накладено арешт на транспортні засоби, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_3, а саме:

1) «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2; 2) «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4; 3) «TOYOTA TUNDRA», державний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6, та заборонено вивезення, виїзд вищевказаних транспортних засобів за межі території України.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів шляхом накладення арешту на транспортні засоби, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_3, а саме: 1) «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2; 2) «VOLKSWAGEN CADDY», державний номерний знак НОМЕР_3, кузов НОМЕР_4; 3) «TOYOTA TUNDRA», державний номерний знак НОМЕР_5, кузов НОМЕР_6, та заборону вивезення, виїзду вищевказаних транспортних засобів за межі території України відмовлено.

05 квітня 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 406 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Оскаржувана постанова Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року відноситься до категорії ухвал про відмову у забезпеченні позову, що зазначені у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України, а також не є ухвалою про забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 389 цього Кодексу), а отже не входить до переліку ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень статті 389 ЦПК України.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук