ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 675/905/18
Провадження № 22-ц/4820/146/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2018 року (суддя - Демчук П.В.) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.11.2017 року з нього на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Цим же рішенням з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Вказував, що сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. не має можливості у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, а відтак і з погіршенням матеріального стану. Крім того, він є студентом, навчається на контрактній формі навчання, сплачуючи 6900 грн. за рік навчання. Також з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1000 грн.

За таких обставин просив зменшити розмір аліментів на утримання дружини ОСОБА_5 з 500 грн. до 50 грн. щомісячно.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ним було надано докази на підтвердження позовних вимог, водночас відповідач не надала доказів, що вона навчається. Вказує, що шлюб між сторонами не розірвано, водночас суд дійшов помилкового висновку щодо розірвання шлюбу. Вважає, що суддя Демчук П.В. мав заявити відвід по вказаній справі, оскільки ухвалою Ізяславського районного суду від 14.08.2017 року по справі №675/1498/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів він уже заявляв відвід, оскільки перебуває в дружніх відносинах з батьком ОСОБА_5

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Вказує, що не працює, оскільки доглядає малолітню дитину, водночас, апелянт є працездатною особою, який на даний час працює неофіційно. Вважає, що вказані проблеми зі здоров'ям є незначними та жодним чином не перешкоджають апелянту працювати. Крім того, вважає безпідставними твердження апелянта відносно того, що головуючий суддя мав заявити відвід по справі, оскільки є зацікавлений в розгляді справи, при цьому вказує, що ні в родинних, ні в дружніх відносинах вона з головуючим суддею не перебуває.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, просив її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки. Направила на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_4, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази погіршення майнового стану ОСОБА_4, які відповідно до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 04.02.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час між сторонами припинені шлюбні відносини, вони не ведуть спільне господарство, відповідач проживає окремо.

Відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина відсутні.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, також стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.08.2017 року та до досягнення дитиною трьох років. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 грудня 2017 року вказане рішення залишено без змін.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За положеннями частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дружини ОСОБА_4 зазначав, що сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. щомісячно він не може у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, на лікуванням ним витрачаються кошти. Крім того, позивач сплачує аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1000 грн., а також позивач навчається на заочній формі навчання за контрактом, щорічно ним сплачуються кошти в розмірі 6900 грн.

Із наданих позивачем довідок вбачається, що він перебував на лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні з 23.01.2018 р. по 02.02.2018 р. з діагнозом «виразкова хвороба 12 п. к-ки, реактивний панкреатит», у зв'язку з чим з 09.02.2018 року знаходиться на «Д» обліку. Однак належних доказів, що у зв'язку з таким захворюванням ним понесені значні матеріальні витрати, які б погіршили його матеріальний стан не надано суду. Матеріали справи не містять доказів що апелянту протипоказана будь-яка праця, або якісь обмеження у зв'язку з таким захворюванням.

Інші обставини та на підтвердження них докази, на які посилається ОСОБА_4 при зверненні до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дружини, а саме, що він є студентом контрактної форми навчання та сплачує 6900 грн. щорічно за навчання, позивачем сплачуються аліменти на утримання малолітнього сина в 1000 грн., мали місце до ухвалення рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.11.2017 року про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та дружини, тому не є підставами, які згодом наступили після рішення про стягнення аліментів, в розумінні ст.192 СК України.

За таких обставин висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову є правильними.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права, а саме те, що суддею не заявлено самовідвід по зазначеній справі, оскільки по іншій справі даним суддею такий самовідвід заявлявся, не впливають на правильність вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, в судовому засіданні учасникам по справі було оголошено склад суду та роз'яснено право на заявлення відводу головуючому по зазначеній справі. ОСОБА_4 та його представник відводу складу суду не заявляли.

Крім того, у справі відсутні докази щодо того, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, існують інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Тобто матеріали справи не містять підстав для заявлення самовідводу відповідно до вимог ст.36 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених висновків теж не спростовують, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова