УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

Справа № 414/691/18

Провадження № 2-н/414/67/2018

"16" квітня 2018 р.

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кремінського районного суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, заявник просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на дітей, однин з яких, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент подання заяви досяг повноліття та не є дитиною в розумінні діючого законодавства.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

При цьому у ч. 3 ст. 165 ЦПК України зазначається, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суд зазначає, що вимоги заявника щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_5ю Едуардівну, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, підлягають розгляду у в порядку наказного провадження, однак оскільки заявник просить стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини, відповідно ці вимоги є взаємоповязаними та їх окремий розгляд неможливий, суд вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу, розяснивши їй право на звернення до суду з відповідним позовом у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 165, 258-261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Розяснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для звернення до суду із відповідним позовом у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя І.Г. Безкровний