Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 202/5056/16-ц

провадження № 61-16701св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест»,

відповідачі: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД», ОСОБА_1,

треті особи: приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест», відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм», в особі представника - Яцка Віталія Володимировича, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року в складі судді Бараннік О. П.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Сілтек ЛТД» (далі - ТОВ «Сілтек ЛТД») про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 25 вересня 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір № 3 купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого ОСОБА_2 продає, а ОСОБА_1 купує майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. Сторони домовились, що об'єктом нерухомості, майнові права, які передаються за даним договором, є житлові та нежитлові приміщення в об'єкті капітального будівництва в адміністративно-житловому комплексі з підземним паркінгом в АДРЕСА_1, з характеристиками, що визначені в додатку до цього договору. Відповідно до умов договору, позивач вважав, що набув майнові права на вказані вище об'єкти нерухомості та є їх власником, натомість зазначене майно відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно є власністю ТОВ «Сілтек ЛТД». Позивач зазначав, що відповідачами порушено його права як власника майнових прав на нерухоме майно, не виконано прийнятих на себе договірних зобов'язань, що є підставою для застосування до відповідачів солідарних санкцій у вигляді відшкодування збитків на суму 250 тис. грн та відшкодування немайнової шкоди у розмірі 30 тис. грн.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Сілтек ЛТД», треті особи: Приватне акціонерне товариство «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (далі - ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс»), Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еверест» (далі - ТОВ «ФК «Еверест»), відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві), Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що ОСОБА_1 повну оплату за договором № 3 купівлі-продажу майнових прав від 25 вересня 2013 року не провів, доказів повної оплати майнових прав за цим договором до суду не надав, хоча відповідно до п. 2.3 договору повна оплата є підставою отримання об'єктів нерухомого майна у власність покупця. Таким чином, ОСОБА_1 не є власником майнових прав. Разом з цим, ОСОБА_2 зазначала, що саме вона є власником спірних об'єктів нерухомого майна на підставі договору № 53 купівлі-продажу майнових прав від 20 серпня 2013 року, який було укладено між ТОВ «Сілтек ЛТД» та ОСОБА_2, та акта приймання-передачі від 20 серпня 2013 року, складеним із ТОВ «Сілтек ЛТД». Також ОСОБА_2 просила зняти арешт з квартир, оскільки ТОВ «Сілтек ЛТД» на вказані вище об'єкти припинило своє право власності - 20 серпня 2013 року. ОСОБА_2 зазначила, що накладання арешту на вказане вище майно порушує її права як власника та перешкоджає їй розпоряджатися своїм майном.

У серпні 2016 року ТОВ «ФК «Еверест» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ТОВ «Сілтек ЛТД», треті особи: ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, про зняття арешту та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Еверест» посилалось на те, що 28 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» (далі - ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс»), правонаступником якого є ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), було укладено Генеральний кредитний договір №188/06/00-КLMV, на підставі якого останнім було надано ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» кредитні кошти на загальну суму у формі кредиту/кредитної лінії з максимальною сумою кредитної заборгованості на момент конвертації в розмірі 344 761 895 грн 50 коп., після завершення конвертації - 260 211 432 грн 31 коп. у гривні строком до 21 грудня 2012 року зі сплатою процентів за користування кредитом у гривні - за ставкою 20 % річних, в доларах США - за ставкою 13 % річних. Оскільки, кредитний борг ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» не сплачено, станом на 01 липня 2014 року розмір кредитної заборгованості склав 326 284 716 грн 75 коп., у тому числі: 260 211 432 грн 31 коп. - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 50 746 483 грн 07 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 15 326 801 грн 37 коп. - пеня за прострочення оплати кредиту та процентів. 28 березня 2016 року між ПАТ «Банк Форум» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі - ТОВ «ФК «Авістар») було укладено договір про відступлення права вимоги №0006/16-ВБ. 08 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Еверест» було укладено договір про відступлення права вимоги за Генеральним кредитним договором №188/06/00-KLMV від 28 липня 2006 року згідно якого відступлено право вимоги на загальний розмір заборгованості боржника ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» перед кредитором у розмірі 343 864 956 грн 50 коп. Цього ж дня, 08 квітня 2016 року між ТОВ «ФК «Авістар» та ТОВ «ФК «Еверест» було укладено договір про відступлення прав за договором іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КолєсникС. А. 07 вересня 2006 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4941, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 133. ТОВ «ФК «Еверест» просило відповідно до умов договору іпотеки, який було укладено в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно, яке є предметом спору, шляхом визнання права власності на указане іпотечне майно.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 23 вересня 2016 року та додатковим рішенням цього суду від 18 жовтня 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Еверест» задоволено повністю. Знято арешт з квартир, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про обтяження під номерами: 14225993, 6327821, 6306737,6306507, 6305997, 6306284, 6321498, 6326712, 6324054, 6305707, 6305044, 6303203, 6303028, 6321368, 6321211, 6324862, 6326440, 6327123, 6327615, 6327974, 6782292, 6328479, 6328412, 6328325, 6328214, 6328117, 6323827, 6307824, 6305412, 6328134. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 07 вересня 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С. А., зареєстрованого в реєстрі за № 4941:

1) квартири, що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (ринковою вартістю 421 840 грн), 1 (ринковою вартістю 936 999 грн), 25 (ринковою вартістю 945 987 грн), 29 (ринковою вартістю 945 987 грн), 65 (ринковою вартістю 939 246 грн), 172 (ринковою вартістю 932 505 грн), 162 (ринковою вартістю 624 363 грн), 235 (ринковою вартістю 635 525 грн), 237 (ринковою вартістю 936 250 грн), 299 (ринковою вартістю 434 510 грн), 308 (ринковою вартістю 798 500 грн), 249 (ринковою вартістю 956 473 грн), 281 (ринковою вартістю 969 206 грн), 323 (ринковою вартістю 928 011 грн) , 359 (ринковою вартістю 939 995 грн), 324 (ринковою вартістю 1052 895 грн), 332 (ринковою вартістю 1 063 275 грн), 380 (ринковою вартістю 1 058 085 грн), 396 (ринковою вартістю 1 058 085 грн), 419 (ринковою вартістю 914 529 грн), 427 (ринковою вартістю 916 027 грн), 527 (ринковою вартістю 921 270 грн), 69 (ринковою вартістю 940 744 грн);

2) нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5 (ринковою вартістю 169 745 грн), 644 (ринковою вартістю 1568 203 грн), 645 (ринковою вартістю 1564 756 грн), 651 (ринковою вартістю 168 022 грн), 652 (ринковою вартістю 1 562 171 грн), 653 (ринковою вартістю 1568 203 грн);

3) машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: АДРЕСА_6 (ринковою вартістю 39 488 грн), 131 (ринковою вартістю 51 364 грн), 132 (ринковою вартістю 54 630 грн), 157 (ринковою вартістю 15 736 грн), 220 (ринковою вартістю 96 493 грн), 136 (ринковою вартістю 44 832 грн), 204 (ринковою вартістю 28 799 грн), 138 (ринковою вартістю 27 018 грн), 158 (ринковою вартістю 16 626 грн), 210 (ринковою вартістю 62 052 грн), 240 (ринковою вартістю 62 052 грн), 205 (ринковою вартістю 36 222 грн), 139 (ринковою вартістю 30 878 грн), 165 (ринковою вартістю 13 954 грн), 222 (ринковою вартістю 50 473 грн), 201 (ринковою вартістю 38 894 грн), 166 (ринковою вартістю 17 517 грн), 223 (ринковою вартістю 51 067 грн), 254 (ринковою вартістю 80 460 грн), 202 (ринковою вартістю 31 175 грн), 256 (ринковою вартістю 87 289 грн), 203 (ринковою вартістю 23 158 грн), 239 (ринковою вартістю 62 943 грн), 258 (ринковою вартістю 57 302 грн), 230 (ринковою вартістю 32 659 грн), 241 (ринковою вартістю 60 865 грн), 260 (ринковою вартістю 57 302 грн), 234 (ринковою вартістю 34 440 грн), 242 (ринковою вартістю 45 426 грн), 237 (ринковою вартістю 35 034 грн) , 167 (ринковою вартістю 117 572 грн), на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом визнання права власності на зазначені об'єкти (предмет іпотеки) за ТОВ «ФК «Еверест», а саме: визнано за ТОВ «ФК» «Еверест» право власності на згадані об'єкти нерухомості. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з указаним рішенням, Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на указане рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року відстрочено Українській студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» сплату судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року, до ухвалення апеляційним судом судового рішення у даній справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року апеляційну скаргу Українській студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків скарги, а саме - сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі. 14 та 15 листопада 2016 року на виконання вимог указаної ухвали суду надійшла заява Українській студії телевізійних фільмів «Укртелефільм» про усунення недоліків, у якій заявник порушив питання про відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» є державним підприємством та не має можливості доплатити судовий збір у сумі, яка визначена судом апеляційної інстанції та вчасно виконати вимоги суду апеляційної інстанції в повному обсязі.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм», в особі представника - Яцка В. В., посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» вірно сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 031 грн 60 коп. (1515 грн 80 коп. за апеляційне оскарження рішення місцевого суду в частині скасування арештів та 1515 грн 80 коп. за апеляційне оскарження рішення місцевого суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки), а вимога апеляційного суду, зазначена в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року,щодо доплати скаржником судового збору в розмірі 466 013 грн 80 коп. є безпідставною, у зв'язку із чим відстрочення скаржнику сплати указаної суми судового збору є також безпідставним, оскільки останній сплатив судовий збір в повному обсязі. Скаржник указав, що зазначені обставини підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року і направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду. 11 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм» за подання апеляційної скарги на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2016 року сплачено судовий збір у розмірі 3 031 грн 60 коп.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України, в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Указані положення кореспондуються з нормами статті 8 Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції.

Разом з тим, указані положення законодавства надають суду право в межах своїх дискреційних повноважень відстрочити заявнику судовий збір, який не сплачено або сплачено не в повному розмірі.

Обґрунтовуючи правильність сплати судового збору у вказаній сумі скаржник посилався на те, що судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 031 грн 60 коп. сплачено ним правильно, оскільки ТОВ «ФК «Еверест» набуло право вимоги за Генеральним кредитним договором №188/06/00-КLMV від 28 липня 2006 року та Договором іпотеки від 07 вересня 2006 року, укладених між ЗАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» та Акціонерним комерційним банком «Форум», на підставі договорів про відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами, укладеними 08 квітня 2016 року. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 28 серпня 2014 року у справі № 923/1112/14 було стягнуто з ПАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» на користь ПАТ «Форум» заборгованість за Генеральним кредитним договором №188/06/00-КLMV від 28 липня 2006 року в загальній сумі 326 284 716 грн 75 коп.

Таким чином, при зверненні ТОВ «ФК «Еверест» з позовом до суду, сплаті підлягав судовий збір в розмірі 2 756 грн, з яких 1 378 грн - за позовну вимогу про скасування арештів та 1 378 грн - за позовну вимогу про звернення стягнення на предмети іпотеки (як за немайнову вимогу), натомість позивачем за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Еверест» було сплачено судовий збір лише в розмірі 1 378 грн.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає сплаті 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, заявником було сплачено судовий збір в розмірі 3 031 грн 60 коп., з яких: 1 515 грн 80 коп. - за подання апеляційної скарги в частині скасування арештів та 1 515 грн 80 коп. - за подання апеляційної скарги в частині звернення стягнення на предмети іпотеки, як немайнової вимоги.

Указані обставини підтверджені ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року, якою скасовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року і направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Ураховуючи скасування судом касаційної інстанції ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2016 року, якою залишено без руху апеляційну скаргу скаржника з наданням останньому строку для сплати визначеного указаною ухвалою суми судового збору, та враховуючи встановлені касаційним судом обставини щодо сплати Українською студією телевізійних фільмів «Укртелефільм» судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі в повному обсязі, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року підлягає скасуванню, з підстав передбачених статтею 411 ЦПК України, із направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з положеннями частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 406, 411, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Української студії телевізійних фільмів «Укртелефільм», в особі представника - Яцка ВіталіяВолодимировича, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

І. М. Фаловська

С. П. Штелик