Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Орлов І.В.
Справа № 428/5181/17
Провадження № 22ц/782/97/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Авалян Н.М., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового

засідання: Подрябінкіна Я.Г.,

позивача: ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об'єднання Азот»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2017 року (суддя Юзефович І.О.) у справі № 428/5181/17 за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», -

в с т а н о в и в :

29 травня 2017 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» (далі відповідач) з позовом в уточнених вимогах якого у редакції від 20 грудня 2017 року просив суд стягнути з відповідача: невиплачену на день звільнення заробітну плату у розмірі 7.606, 64 гривень; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 березня 2017 року по 22 грудня 2017 року у розмірі 37.152,00 гривень; судові витрати у розмірі 640,00 гривень (а. с.78, 83).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він працював у ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот». 15 березня 2017 року ОСОБА_3 звільнено з роботи на підставі статті 38 Кодексу Законів про працю (КЗпП) України за власним бажанням. Порушуючи вимоги трудового законодавства, відповідач 15 березня 2017 року не провів повного розрахунку, що стало причиною звернення позивача за судовим захистом.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права, просив: скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги, місцевий суд не взяв до належної уваги докази, які підтверджують відсутність вини ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» у невиплаті всіх сум, що належали позивачу на час його звільнення з роботи. Такими доказами, зокрема, є : Сертифікат № 4978 від 02.09.2015 року про форс-мажорні обставини, а також Науково-правовий висновок від 28 листопада 2017 року за № 3800/2/21-10.2, який був виданий Торгово-промисловою палатою України. Відповідач вважав, що доведеність матеріалами справи форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є підставою для звільнення ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» від встановленої статтею 117 КЗпП України відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи скаржника, апеляційний суд залишає скаргу без задоволення, з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що затримка у виплаті належних позивачу сум сталася з вини ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот». Про відсутність своєї вини у не проведенні повного розрахунку з працівником у день його звільнення, відповідач не довів.

Апеляційний суд погоджується з правильністю такого висновку, з огляду на таке.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 працював у ремонтно-механічному цеху ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот». Наказом голови правління товариства № 0085-КП (ув) від 15 березня 2017 року позивача звільнено з роботи на підставі статті 38 Кодексу законів про працю (КЗпП) України за власним бажанням (а. с. 4).

У визначені статтею 116 КЗпП України строки, розрахунок з позивачем відповідач не провів. Безспірна сума нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка належала до виплати ОСОБА_3 на час його звільнення складала 7.606, 64 гривень. Станом на 13 грудня 2017 року зазначену суму заборгованості відповідач не отримав, що підтверджується довідкою ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» № 4164 від 13.12.2017 року (а. с. 80).

Остаточний розрахунок з позивачем на час ухвалення рішення судом першої інстанції не проведено. Сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 березня 2017 року по 22 грудня 2017 року склала 37.152,00 гривень. (а. с. 78).

Сертифікатом № 4978 від 02.09.2015 року Торгова - промислова палата України засвідчила настання з 16 квітня 2014 року форс-мажорних обставини (обставини непереборної сили), а саме: акти тероризму, військові дії на території Луганської області, Приватному акціонерному товариству «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» щодо зобов'язань за поставлений позичальником природний газ за Договором поставки природного газу № 06/09-1984 від 22.12.2009 року, укладеного з Дочірньою компанією «Газ України», Національної акціонерної компанії «Нафтобаз України (а. с. 36).

14 листопада 2014 року Державна інспекція з енергетичного нагляду надіслала відповідачу лист у якому зазначалося, що забезпечення ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» електричною потужністю в обсягах передбачених договором про постачання електричної енергії можливе лише після повного відновлення магістральних та локальних електричних мереж у Луганській області та припинення бойових дій та терористичних актів (а. с. 37) .

18 січня 2016 року був складений Акт № 02/23/0-02-003 здійснення заходу з державного енергетичного нагляду. Текст зазначеного Акту містить інформацію про те, що на момент інспектування фактична схема зовнішнього електропостачання ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» не відповідає вимогам 1-ї категорії по надійності електропостачання струмоприймачів, так як роботі знаходиться тільки лінія 220 кВ (а. с.38-39)

07 березня 2017 року за результатами проведення моніторингу схеми електропостачання Цеху 1-А ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» було складено довідку № 02/23-02-005 (а. с. 40-41).

05 жовтня 2015 року голова правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» звертався з листом до міністрів енергетики та економічного розвитку України з питань забезпечення підприємства необхідною електричною потужністю (а.с.43).

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України, в ласник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 617 Цивільного кодексу (ЦК) України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Відповідно до абзацу третього частини 3 статті 14 Закону України № 671/97- вр «Про торгово-промислові палати в Україні» (далі ЗУ № 671/97-вр), Торгово-промислова палата (далі ТПП) України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Обставини, що мають значення для справи, суд першої інстанції з'ясував у повному обсязі. Апеляційний суд погоджується з тим, що Сертифікат № 4978 від 02.09.2015 року не є засобом доказування, який підтверджує настання для ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» форс-мажорних обставин щодо встановленого частиною 1 статті 47 КЗпП України зобов'язання роботодавця своєчасно провести повний розрахунок із звільненим працівником - ОСОБА_3. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності за несвоєчасне та неповне проведення розрахунку з працівником при його звільненні.

Про те, що ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» проявляло дієву стурбованість з приводу виконання встановленого статтею 47 КЗпП України обов'язку щодо проведення розрахунку з ОСОБА_3 при звільненні, тобто обставини відсутності вини за статтею 117 КЗпП України, відповідач не довів, надані ним письмові документи, посилання на постанови Верховного суду України, протилежне не стверджують.

До апеляційної інстанції разом із апеляційною скаргою відповідач подав додатковий доказ - Науково-правовий висновок від 28 листопада 2017 року за № 3800/2/21-10.2. До суду першої інстанції такий письмовий доказ не подавався.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Докази неможливості подання Науково-правового висновку від 28 листопада 2017 року до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від відповідача, представник ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» не надав. За таких обставин суд апеляційної інстанції зазначений письмовий доказ не приймає.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись п.1 частини 1 статті 374, статтею 375, статтями 381,382, 384, частиною 1 статті 389, статтями 390- 391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін, а скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складання повного тексту постанови - 17 квітня 2018 року .

Головуючий: Орлов І.В.

Судді: Авалян Н.М.

Кострицький В.В.