Справа № 645/6560/18
Провадження № 2-з/645/72/18

У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 листопада 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 р. від імені позивача ОСОБА_2 до Фрунзенського районного суду м. Харкова звернувся його представник ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Вважає, що вказаний договір є фіктивним та вчинений відповідачкою ОСОБА_3 з метою приховування належного їй майна від можливого стягнення у процесі виконання судового рішення.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження спірної квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2, і на даний час зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_4

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що подальше відчуження відповідної квартири може призвести до ускладнення або унеможливлення вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним і унеможливити виконання рішення.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши подану заяву, встановив наступні обставини.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може здійснити відчуження відповідного майна.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз'яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006р. Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 полягають у вимозі визнати недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_3, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, з підстав його фіктивності, вчинення його ОСОБА_3 з метою приховування належного їй майна від стягнення у процесі примусового виконання іншого судового рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 706 032,75 грн. та суми судового збору у розмірі 7 010,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 cт. 150 ЦПК України одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

Згідно ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, поновлення оспорюваних інтересів позивача, у звязку з чим вважає необхідним накласти заборону відчуження спірної квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 задовольнити.

Накласти заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_4.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Копії ухвали суду після її виконання направити відповідачам ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно 07.11.2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя-