Справа №443/274/18
Провадження №2/443/584/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 15 січня 2013 року: право власності на земельну ділянку площею 0,9849 га (в тому числі 0,7115 га ріллі; 0,0796 га сіножаті; 0,1938 га сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042795 від 26 березня 2001 року та право на земельну частку(пай) площею 2,01 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №1984, яку померла фактично прийняла в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликаються на те, що 15 січня 2013 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,9849 га (в тому числі 0,7115 га ріллі; 0,0796 га сіножаті; 0,1938 га сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042795 від 26 березня 2001 року та право на земельну частку(пай) площею 2,01 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку), яку померла фактично прийняла в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5. За життя мати заповіту не склала, відтак спадкування відбувалось за законом. Вона, як дочка померлої входить до спадкоємців першої черги. Відтак, як єдина спадкоємиця, що виявила бажання отримати свідоцтво про право на спадщину, яку фактично прийняла, оскільки на момент її відкриття постійно проживала із спадкодавцем, звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала чоловікові ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер 28.02.1999 року, спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, і є спадковим майном. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що 28 лютого 1999 року помер ОСОБА_5. В Баковецькій сільській раді від нього заповіт не посвідчувався. До дня смерті та на день смерті ОСОБА_5, разом із ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_4, яка здійснювала догляд за хворим чоловіком та займалась похороном /а.с. 18/.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. А відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК УРСР в редакції 1963 року. Окрім цього, при вирішенні вказаного судового спору також слід керуватися нормами ЦК України 2004 року, оскільки спадкування спадкового майна має місце після прийняття нового Цивільного Кодексу України.

Спадщина відкрилася в цей же день, 28 лютого 1999 року, у відповідності до вимог статті 525 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин).

Судом встановлено, що спадщина померлого складається із земельної частки(пай) площею 2,01 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, яка належала померлому згідно сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №1984 /а.с. 19/.

Так, згідно із витягу №31-1309-0.2-2789/2-17, виданого відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 27 грудня 2017 року, вбачається, що на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №1984 виданий ОСОБА_5, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів по Баковецькій сільській раді за №89, розміром 2,01 умовних кадастрових гектарів. Така перебуває у колективній власності ССП «За волю» і її вартість становить 58768,82 грн. Державний акт на право власності на землю взамін на сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався /а.с. 20/.

При вищевказаних обставинах, у відповідності до норм статей 529, 549 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_4О.(дружина), оскільки як спадкоємець першої черги фактично вступила в управління та володінням спадковим майном.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 15 січня 2013 року, в селі Репехів Жидачівського району Львівської області, померла ОСОБА_4, про що 15 січня 2013 року складено відповідний актовий запис №02 та виконавчим комітетом Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, від 15 січня 2013 року, видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №299270 /а.с. 15/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що спадщина померлої складається із: земельної ділянки площею 0,9849 га (в тому числі 0,7115 га ріллі; 0,0796 га сіножаті; 0,1938 га сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042795 від 26 березня 2001 року та права на земельну частку(пай) площею 2,01 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку), яку померла фактично прийняла в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 /а.с. 9-14/.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_4 щодо розпорядження своїми правами на випадок смерті не складала, що стверджується довідкою, виданою виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області від 15 листопада 2017 року за вих. №1764 /а.с. 16/.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено та підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії ІV-УР №705221 від 13 листопада 1962 року, що позивач є рідною дочкою ОСОБА_6 (спадкодавця). Відтак, ОСОБА_2 відноситься до спадкоємців першої черги спадкування /а.с. 7-8/.

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З долученої до матеріалів справи довідки виданої виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області від 15 листопада 2017 року за вих. №1764, вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ОСОБА_4 проживала разом з нею без реєстрації в с. Репехів по вул. Зарічна, 20, здійснювала догляд з матірю, займалась похороном /а.с. 16/.

Разом з тим, згідно із постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №864/02-31 від 04 грудня 2017 року, виданої завідувачем Жидачівською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її мами ОСОБА_4, яка померла 15 січня 2013 року, у звязку з тим, що пропустила піврічний термін передбачений цивільним законодавством на подання заяви, а також у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай), що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала чоловікові ОСОБА_4 ОСОБА_5, який помер 28.02.1999 року, спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, і є спадковим майном /а.с. 6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно із ст.ст. 81,126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що позивач оформити право на спадкове майно, в нотаріальному порядку не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла 15 січня 2013 року: право власності на земельну ділянку площею 0,9849 га (в тому числі 0,7115 га ріллі; 0,0796 га сіножаті; 0,1938 га сіножаті) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042795 від 26 березня 2001 року та право на земельну частку(пай) площею 2,01 га, яка розташована на території Баковецької сільської ради, згідно сертифікату на право приватної власності на землю(середню земельну частку) серії ЛВ №1984, яку померла фактично прийняла в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко