Справа № 297/1841/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд у складі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2 Аніти Імреївни, про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 55710947 від 05.02.2018 року,

встановив:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області в інтересах ОСОБА_2 Аніти Імреївни з скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 55710947 від 05.02.2018 року.

Скаргу мотивовано тим, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така видана на примусове виконання виконавчого листа № 297/1841/17, виданого Берегівським районним судом на підставі заочного рішення від 04.10.2017 року, про виселення ОСОБА_2 з будинку № 3 по вул. Бем Йожефа в м. Берегово. Однак у резолютивній частині вказаного рішення відсутній абзац з формулюванням «Виселети ОСОБА_2 Аніту Імреївну…». Скаржник вказує, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, зокрема, резолютивна частина рішення, і оскільки резолютивна частина вищевказаного рішення суду не містить абзацу про виселення ОСОБА_2 з будинку, то постанова про відкриття провадження є неправомірною, тому просить таку скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, просив скаргу задоволити з викладених в ній підстав. Також ствердив, що заочне рішення Берегівського районного суду від 04.10.2017 року є зрозумілим для нього. Додав, що на даний час вказане рішення оскаржено в апеляційному порядку з інших підстав. Звернення до суду з заявою про виправлення можливої описки в даному судовому рішенні не вважав за необхідне.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином (а. с. 12).

Заінтересована особа заступник начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак від начальника відділу ДВС надійшла заява про відкладення розгляду даної скарги (а. с. 15).

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання також не зявилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення учасника розгляду справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з копії заочного рішення Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/1841/17 від 04.10.2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном, позбавлення права користування житлом та виселення, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 3 по вул. Бем Йожефа в м. Берегово. Третій абзац резолютивної частини вказаного рішення викладено в такій редакції «ОСОБА_5 Аніту Імреївну, ІНФОРМАЦІЯ_1, із будинку №3, що розташований по вул. Бем Йожефа в м. Берегово, Закарпатської області» (а. с. 3-5).

Відповідно до копії постанови про відкриття провадження, винесеної заступником начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 05 лютого 2018 року, виконавче провадження № 55710947 відкрито на підставі виконавчого листа Берегівського районного суду № 297/1841/17 від 18.01.2018 року про «Виселити ОСОБА_5 Аніту Імреївну, ІНФОРМАЦІЯ_1, із будинку №3, що розташований по вул. Бем Йожефа в м. Берегово, Закарпатської області» (а. с. 2).

Як вбачається з наведеного, третій абзац резолютивної частини рішення Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/1841/17 від 04.10.2017 року містить граматичну помилку в слові «Виселити», яке помилково написано як «Веселити».

Так, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається, зокрема, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Судом встановлено, що резолютивна частина рішення суду від 04.10.2017 року в постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2018 року вказана.

З мотивувальної частини рішення суду від 04.10.2017 року вбачається, що судом задоволено позовну вимогу ОСОБА_4, зокрема, саме про виселення ОСОБА_2 з будинку №3, що розташований по вул. Бем Йожефа в м. Берегово та наведено мотиви прийняття судом такого рішення.

Отже, таке викладення третього абзацу резолютивної частини вказаного рішення, як «ОСОБА_5 Аніту Імреївну, ІНФОРМАЦІЯ_1, із будинку №3, що розташований по вул. Бем Йожефа в м. Берегово, Закарпатської області», є опискою і відповідно постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною.

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У зв'язку з наведеним, суд вважає відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2, про визнання неправомірної та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 55710947 від 05.02.2018 року.

Керуючись ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 450, 451, 353-355 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2 Аніти Імреївни, про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Берегівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 55710947 від 05.02.2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_6.