Справа №639/6181/18
Провадження №4-с/639/55/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/6181/18 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1, в особі свого представника, зі скаргою на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, в якій просила суд:

-скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 03 серпня 2016 року, щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 835 890, 78 грн.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 68Ф-ІК-400, згідно з яким останньому було надано кредит в сумі 81 000, 00 доларів США строком на 20 років до 4 квітня 2028 року, проценти за користування кредитом 12, 5 % річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 4 квітня 2008 року було укладено Договір поруки № 68 Ф-Ік-400z2 з ОСОБА_1 та Договір поруки № 68 Ф-Ік-400z3 з ОСОБА_3

Окрім того, на забезпечення виконання умов кредитного договору між банком і позичальником було укладено Договір іпотеки № 68Ф-ІК-400z1 квартири № 187, що знаходиться за адресою: буд. № 52 по вул. Клапцова у м. Харкові.

Починаючи з січня 2009 року ОСОБА_2 систематично не виконувалися зобовязання по поверненню належних до сплати частин та відсотків за користування кредитом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2011 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 835 890, 78 грн.

29 листопада 2011 року Жовтневим районним судом було видано виконавчий лист з примусового виконання вищезазначеного рішення.

ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 досягли усної згоди щодо добровільного продажу іпотечної квартири, зі спрямуванням виручених коштів на погашення основної заборгованості, наслідками чого мало бути припинення кредитного зобовязання за домовленістю сторін в повному обсязі незалежно від ціни продажу.

18.01.2012 року ОСОБА_2 здійснив продаж квартири № 187, що знаходиться за адресою: б. 52 по вул. Клапцова у м. Харкові, а виручені кошти у розмірі 495 367, 60 грн. вніс в касу банку на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Після внесення грошей, ПАТ «ВТБ Банк» в усній формі запевнив позичальника про відсутність у ОСОБА_2 заборгованості перед банком.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25 лютого 2013 року було відкрито виконавче провадження ВП № 37432213 з примусового виконання виконавчого листа виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 29.11.2011 року про стягнення солідарно з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 боргу у повному обсязі в розмірі 835 890, 78 грн.

Заявник зазначає, що вказане виконавче провадження було відкрито протиправно, оскільки строк предявлення виконавчого листа до виконання становив один рік, та на момент відкриття виконавчого провадження сплинув.

Окрім того, на момент звернення ПАТ «ВТБ Банк» із заявою про відкриття виконавчого провадження у стягувача вже було відсутнє право вимоги належного виконання рішення суду, оскільки право вимоги за кредитним договором було передано факторинговій компанії.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 від 03 серпня 2016 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 835 890, 78 грн.

Заявник зазначає, що державний виконавець Щегульна Г.О. арешт на все нерухоме і рухоме майно боржника ОСОБА_1 наклала постановою через 3, 5 років після відкриття виконавчого провадження та не у звязку з виявленням у боржника майна тобто за межами встановлених законом строків та на повний обсяг розміру стягнення, тоді як у 2012 році відбулося часткове погашення заборгованості.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Від представника заявника надійшла заява з проханням справу розглянути у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, неявка яких не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, дізналась, що її порушене право порушене лише 17.10.2018 року, а отже, при зверненні до суду зі скаргою 29.10.2018 року нею не було порушено десятиденний строк, встановлений законом.

Так в судовому засіданні було встановлено, що 4 квітня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний Договір №№68Ф-IК- 400, згідно з яким останньому був наданий кредит в сумі 81000 дол. США строком на 20 років до 4 квітня 2028 року, проценти за користування кредитом 12,5 % річних.

З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 4 квітня 2008 року було укладено Договір поруки № 68 Ф-Ік-400z2 з ОСОБА_1 та Договір поруки № 68 Ф-Ік-400z3 з ОСОБА_3 (а.с. 6)

Окрім того, на забезпечення виконання умов кредитного договору між банком і позичальником було укладено Договір іпотеки № 68Ф-ІК-400z1 квартири № 187, що знаходиться за адресою: буд. № 52 по вул. Клапцова у м. Харкові. (а.с. 7-8)

ПАТ «ВТБ Банк» свої зобовязання за Кредитним договором виконав в повному обсязі.

Починаючи з січня 2009 року ОСОБА_2 систематично не виконував зобовязання по поверненню належних до сплати частин та відсотків за його використання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2011 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 835 890, 78 грн.

18.01.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, який було посвідчено Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 55. (а.с. 9)

Представник заявника зазначив, що продаж вказаної квартири відбувся за усною домовленістю з ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 в якій вони погодили, що виручені кошти підуть на погашення основної заборгованості, наслідками чого мало бути припинення кредитного зобовязання за домовленістю сторін в повному обсязі незалежно від ціни продажу.

Виручені кошти у розмірі 495 367, 60 грн. ОСОБА_2 вніс в касу банку на рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. (а.с. 10)

Однак жодних належних та допустимих доказів того, що вказаними коштами було відшкодовано увесь розмір заборгованості перед банком, та що кредитне зобовязання було погашено в повному обсязі суду надано не було.

25 лютого 2013 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 було відкрито виконавче провадження, з примусового виконання виконавчого листа № 2-190/2011, виданого 29.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у розмірі 835 890, 78 грн., боржником за яким є ОСОБА_1 У вказаній постанові зазначено, що заява про примусове виконання була подана 09.02.2012 року.(а.с. 11)

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв в редакції, чинної на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв в редакції, чинної на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Отже, судом було встановлено, що ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення 09.02.2012 року, тобто в межах строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Окрім того, заявник у своїй скарзі посилається на те, що на момент відкриття виконавчого провадження ПАТ «ВТБ Банк» вже передав право вимоги за кредитним договором новому кредиторові ТОВ «Кредекс Фінанс», а отже, і не міг предявляти виконавчий лист до виконання.

Як вбачається з Довідки ПАТ «ВТБ Банк» від 29.10.2018 року № 843/400-2, право вимоги за кредитним договором № 68Ф-ІК-400 від 04.04.2008 року, укладеним з позичальником ОСОБА_2, було відступлено на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 24.12.2012 року, укладеним між АТ «ВТБ Банк» та новим кредитором. (а.с. 28)

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що з заявою про примусове виконання ПАТ «ВТБ Банк» звернувся 09.02.2012 року, тобто, до передачі права вимоги за кредитним договором.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв в редакції, чинної на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження, встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення.

Отже, дійсно в судовому засіданні було встановлено, що стягувач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення у межах строку предявлення його до виконання, а тому підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, з підстав зазначених заявником, в судовому засіданні підтверджено не було.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент заміни кредитора у зобовязанні, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, державний виконавець, сторона виконавчого провадження, або заінтересована сторона мали право звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в процесі виконання судового рішення.

Постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 від 03.08.2016 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 835 890, 78 грн. (а.с. 12)

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла, на момент винесення постанови про арешт майна боржника, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

В статті 57 вказаного закону зазначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що постанова про арешт майна боржника була винесена державним виконавцем з порушенням строків, встановлених ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», будь-яких доказів того, що виконавцю стало відомо, про наявність майна боржника, внаслідок чого було винесено зазначену постанову матеріали справи не містять.

В свою чергу, щодо посилань заявника на те, що вищезазначена постанова є неправомірною, оскільки в ній було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах звернення стягнення 835 890, 78 грн., тоді як борг було частково погашено, суд зазначає наступне.

Так, виконавчий лист було видано 29.11.2011 року, борг частково було погашено ОСОБА_2 18.01.2012 року, будь-яких доказів того, що матеріали виконавчого провадження містять у собі данні про часткове погашення боргу, вже після видачі виконавчого листа, матеріали справи не містять, а враховуючи солідарне стягнення з боржників боргу, суд приходить до висновку, що доводи заявника стосовно протиправності накладення арешту в межах усієї суми стягнення є непідтвердженими.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.03.2017 року було повернуто стягувачу виконавчий лист № 2-190/2011, виданий 29.11.2011 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу у розмірі 835 890, 78 грн., боржником за яким є ОСОБА_1В.(а.с. 13)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до приписів ч.2ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки судом було встановлено, порушення державним виконавцем строків на винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, то вказана постанова підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 447-453 ЦПК України, ст. ст. 2, 19, 22, 25, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, в редакції від 31.03.2009, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 03 серпня 2016 року, щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 835 890, 78 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 29.11.2018 року

Суддя В.В. Труханович