_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1559/18
Провадження № 2/520/3783/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій проситьстягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 16 000 тис. грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитини повноліття, також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додаткові витрати на доньку - ОСОБА_3, у розмірі 850 грн. щомісячно.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 12.02.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання на 01.03.2018 року.

31.05.2018 року у судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання про уточнення/зменшення/позовних вимог про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 4000 грн., а в частині стягнення додаткових витрат залишення без розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, 09.08.2010 року у розмірі 850 гривень щомісячно були залишено без розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги у вигляді стягнення аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 у розмірі 4000 гривень визнали та не заперечували проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Суд, вислухавши учасників процесу та їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року ОСОБА_3 / до шлюбу Фісіна, нині ОСОБА_1/ ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 69, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 139687 від 02.12.2010 року /а.с. 13/. Від даного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що вбачається із свідоцтва про народження від 01.09.2010 року, серія 1-ЖД № 239252, батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.10/.

Відповідно до рішення Київського районного суду м.Одеси від 25.04.2013 року шлюб між сторонами було розірвано та рішення набрало законної сили.

Судом встановлено, що на протязі останніх пяти років сторони разом не проживають та у них фактично склались інші сімї. Позивач вказує, що відповідач нерегулярно та в недостатньому розмірі надавав матеріальну допомогу на їх сумісну дитину, наступного часу позивач не працює, вона та неповнолітня дитина знаходиться на утриманні її теперішнього чоловіка, тому вона змушена була звернутись з позовом про стягнення аліментів на дитину.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він є приватним підприємцем, дохід від продажу будівельних матеріалів носить сезонний характер, приблизний валовий дохід складає 420 тисяч на рік та він не заперечує по домовленості з позивачкою надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 4000 грн.

Відповідно витягу із Державного реєстру відомостей про фізичну-особу підприємця вбачається, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем та його основним видом економічної діяльності є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах/а.с.27/.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому стягнення аліментів слід рахувати з 08.02.2018 року.

Крім того, суд розяснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи той факт, що відповідач є працездатним, має стабільний заробіток, не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та малолітньої дитини.

У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81,89, 141,259, 263-265,354 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 184, 191, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Ялинкова, 5/13А на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: 65000, АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 /чотири тисячі/ гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду 08.02.2018 року і до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме до 09.08.2028 року, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Ялинкова, 5/13А на користь держави судовий збір у розмірі 704 /сімсот чотири / гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 07.06.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.