У Х В А Л А

07 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 401/1964/15-ц

провадження № 61-39963св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач -ОСОБА_5,

треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Світловодська міська рада,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відвід судді Олійник А.С. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Світловодська міська рада, про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_9 право власності на будинок АДРЕСА_1, разом з боргами за іпотечним кредитним договором. Визнано за ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_3 згідно з витягом державного земельного кадастру від 02 жовтня 2013 року. Визнано за ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку площею 0,0250 га, зареєстрованої за кадастровим номером НОМЕР_4 згідно з витягом державного земельного кадастру від 02 жовтня 2013 року. Визнано за ОСОБА_9 право власності на автомобіль HYUNDAI модель 120, 2012 року випуску, колір зелений, шасі (кузов) № НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_1. З урахуванням грошових коштів та боргів за аліментами на утримання спільного сина ОСОБА_10 за період з 22 липня 2014 року по березень 2015 року включно, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 49 328,80 грн, у тому числі заборгованість за аліментами за період з 22 липня 2014 року по 31 березня 2015 року включно у сумі 31 901,89 грн.

Додатковим рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року скасовано рішення та додаткове рішення суду першої інстанції. Позов ОСОБА_6 задоволено частково. У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя: визнано за ОСОБА_9 та ОСОБА_5 право власності на будинок НОМЕР_6 з прилеглими надвірними будівлями та земельними ділянками для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,1000 га кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 0,0250 га кадастровий номер НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 на 1/2 частину за кожним; визнано за ОСОБА_9 та ОСОБА_5 право власності на автомобіль марки HYUNDAI, модель 120, рік випуску 2012, реєстраційний номер НОМЕР_2 на 1/2 частину за кожним. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 сплачені грошові кошти за зобов'язаннями, що виникли під час шлюбу, у розмірі 9 875,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

13 лютого 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_6 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишено без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

У травні 2018 року ОСОБА_4 та її представник- ОСОБА_7 звернулись до суду апеляційної інстанції із заявою про роз'яснення судового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення відмовлено.

Додатковою постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року ухвалено додаткове судове рішення у справі, яким відмовлено в частині позову про стягнення з відповідача 61 828,80 грн заборгованості, у тому числі заборгованості за аліментами у період з 22 липня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 31 901,89 грн.

У червні 2018 року ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до суду апеляційної інстанції із заявами про виправлення описок та ухвалення додаткового рішення щодо невирішених позовних вимог.

Ухвалами Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року у задоволенні заяв про виправлення описок та ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У липні 2018 року ОСОБА_4 та її представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до Верховного Суду із касаційними скаргами на ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року, додаткову постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 05 липня 2018 року.

Ухвалами Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 вересня 2018 року, від 28 вересня 2018 року, від 13 листопада 2018 року та від 28 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

03 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла заяваОСОБА_6 та її представників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про відвід судді-доповідачу Олійник А.С., мотивована тим, що вони не очікують, що справа буде розглянута об'єктивно, оскільки у квітні 2018 року Верховний Суд розглядав їх касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2016 року, та, на їх думку, не дав належної оцінки доводам заявників щодо порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права. Верховний Суд отримав конверти з касаційними скаргами 06 та 27 липня 2018 року. Ухвали про залишення касаційних скарг без руху прийнято лише 30 серпня 2018 року, 03 вересня 2018 року та 13 листопада 2018 року, що є підтвердженням порушення суддею норм процесуального права. Касаційне провадження у справі за касаційними скаргами, поданими ОСОБА_9 та її представниками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у липні 2018 року відкрито лише 25 вересня 2018 року, 28 вересня 2018 року, 13 листопада 2018 року та 28 листопада 2018 року. Додаткові аналогічні порушення можуть призвести до неправильного вирішення справи та порушення конституційних прав позивача. Заявники вважають, що ними сплачено судовий збір у більшому, ніж належить розмірі, однак ухвалою суду відмовлено у поверненні переплаченої ними суми, що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір». Суддею перекручено обставини стосовно переплати судового збору за необґрунтованою ухвалою суду касаційної інстанції, постановленою за попередньою редакцією ЦПК України. Суддя перекручує зміст законів і відмовляється повернути майно особі, у якої воно безпідставно відібрано, чим порушує конституційні права позивача, які гарантовані статтею 41 Конституції України.

У зв'язку з цим, ОСОБА_6 та її представники ОСОБА_7 і ОСОБА_8. вважають, що зазначені обставини викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді Олійник А.С.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 05) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви ОСОБА_6 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відвід судді-доповідачу Олійник А.С. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36 ЦПК України, а зводиться до незгоди заявників з датами відкриття касаційного провадження у справі та ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року про відмову у поверненні судового збору.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_9 та її представниками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 відводу судді-доповідачу Олійник А.С., питання про відвід судді відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

У пункті 7 частини першої статті 252 ЦПК Українивстановлено, що у випадку надходження заяви про відвід суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 253 ЦПК Українипровадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 ЦПК України цього Кодексу до вирішення питання про відвід.

За таких обставин провадження у вказаній справі необхідно зупинити до вирішення питання про відвід.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про відвід судді-доповідачу Олійник Алли Сергіївни від участі в розгляді справи визнати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі № 401/1964/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», Світловодська міська рада, про поділ майна подружжя, на час вирішення питання про відвід судді-доповідачу Олійник Алли Сергіївни від участі в розгляді справи.

Заяву ОСОБА_4 та її представників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передати для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: А.С. Олійник

В.О. Кузнєцов

Г.І. Усик