Справа № 283/2502/17
Провадження №2/283/174/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2018 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Даниленко Л.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання трудових відносин припиненими та зміну формулювання причини звільнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 в якому просить:

1. Трудові відносини ОСОБА_1 з МВП «Малвест» визнати припиненими з 26.09.2017 року у зв?язку із звільненням ОСОБА_1 за посади за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

2. Зобов?язати змінити формулювання запису в трудовій книжці про підставі звільнення, а саме звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

3. Зобов?язати внести формулювання до відомостей про працю про звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що він працював директором МВП «Малвест», яке займалось будівництвом будівель та споруд. У 2016 році управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Житомирській області провело перевірку щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об?єктів IV і V категорії складності. За результатами цієї перевірки вирішено розглянути питання про зупинення дії ліцензії МВП «Малвест». Таким чином підприємство не виконувало законодавство про працю, а тому позивач подав заяву про звільнення його за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак його було звільнено за прогул за п. 4 ст. 40 КЗпП України. За таких обставин просить позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що позивач був директором МВП «Малвест», а тому повинен був забезпечити дотримання підприємством ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об?єктів IV і V категорії складності. Даних умов він не дотримався, а тому не міг бути звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Крім того він три дні був відсутній за місцем своєї роботи, а тому правомірно звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно статуту 03.09.2013 року в м. Малині Житомирської області зареєстроване МВП «Малвест» (а.с. 11-17), яке має повну назву Мале впроваджувальне підприємство «Малвест». Це підприємство є юридичною особою і зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1. Учасником даного підприємства є ОСОБА_3 (а.с. 12). Вищим органом підприємства є загальні збори його учасників. Виконавчим органом директор (а.с. 16 зворот). З переписки між позивачем та відповідачем вбачається (а.с. 21-24, 27-29), що ОСОБА_4 05.08.2016 року був призначений на посаду директора МВП «Малвест».

28.11.2017 року загальними зборами учасників МВП «Малвест», єдиним з яких є ОСОБА_3, було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_1 за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 25). З 29.11.2017 року до виконання обов?язків директора приступив сам відповідач (а.с. 26).

Однак ОСОБА_3 діяв від імені МВП «Малвест» і всі його дії, в даному випадку, породжують права і обов?язки для МВП «Малвест», яке є юридичною особою і має свою цивільну правоздатність та дієздатність.

Таким чином МВП «Малвест» повинно бути відповідачем у даній справі, а тому суд відмовляє в задоволенні позову до ОСОБА_3 повністю за безпідставністю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Суд не відшкодовує відповідачу витрати на юридичну допомогу, оскільки такі витрати, згідно ст. 137 ЦПК України, повинні бути здійснені у зв?язку з правничою допомогою адвоката, а не іншої юридичної особи чи фізичної особи.

Керуючись ст. ст. 217-265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 38, 40 Кодексу законів про працю України, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5