АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/20139/17

Провадження № 22-ц/787/744/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року, ухваленого в складі судді Кучиної Н.Г. , у справі № 569/20139/17,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, покликаючись на те, що відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а коштів які вона заробляє недостатньо для належного забезпечення повноцінного розвитку дитини. Відповідач отримує пенсію та має неофіційні доходи. А тому може сплачувати аліменти на утримання дитини.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 15.05.1998 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області,адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса проживання: м. рівне АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 800 грн. (вісімсот), щомісячно, починаючи 29 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідає працездатний, має на утриманні інших осіб, а тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі 800 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що не заперечує проти необхідності стягнення аліментів, однак вважає, що вони мають буди стягнуті у розмірі 1/6 частини від його доходу. Крім того, судом не враховано його матеріальний стан, а саме те, що він є непрацездатним, оскільки являється інвалідом першої групи і отримує пенсію по інвалідності. Також вважає, що розмір аліментів на дитину не може бути меншим як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони являються батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5. Дитина знаходиться на утриманні матері.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 10 серпня 2017 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6. Вимоги щодо стягнення аліментів не заявлялись.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обов'язку батьків утримувати дитину та працездатності відповідача.

Проте з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися не можна.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум, необхідний для нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що відповідач є непрацездатним, оскільки являється інвалідом першої групи і отримує пенсію по інвалідності у розмірі 933,60 грн. , має іншу сімї та дітей.

Однак, в апеляційній скарзі відповідач погодився, що розмір аліментів не має перевищувати 1/6 частини його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і саме в такому розмірі просив апеляційний суд задовольнити позовні вимоги.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором їх одержувача та може бути змінений за його позовом.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо зміни способу стягнення аліментів на стадії апеляційного розгляду не відповідають вимогам закону, оскільки ні позивач, ні відповідач із такими позовними вимогами до суду першої інстанції не звертались.

Враховуючи вищенаведені обставини, права дитини на достатній життєвий рівень, матеріальний стан позивачки, відповідача та стан його здоровя (інвалід першої групи), наявність у платника аліментів іншої сімї та малолітніх дітей, невеликий дохід у вигляді пенсії, а також внесені зміни до законодавства з метою захисту прав дітей про те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апеляційний суд приходить до висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог .

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволенню позовних вимог.

Сторони звільненні від сплати судових витрат, а тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 390 ЦПК України, ст.ст. 181, 182 СК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7, НОМЕР_1, виданий 15.05.1998 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 29 грудня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: