Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Стефанишин М.М., при секретарі судового засідання Химинець О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського району міськрайонного управління юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеною заявою, за якою просить встановити факт смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Перевальськ Луганської області, від тривалої тяжкої хвороби. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, яке на даний час не підконтрольне українській владі та на якій не діють державні установи та органи влади України. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті чоловіка заявниці на території, непідконтрольній державній владі України, що відповідно до Постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» є: лікарське сідоцтво про смерть №88 від 29.05.2018 року, довідка про причини смерті видана лікарем ОСОБА_3 та лікарське свідоцтво про смерть №88 від 29.05.2018. Оскільки документи, отримані на тимчасово окупованій території є недійсними на території України та не створюють правових наслідків, відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявниці необхідно для отримання свідоцтва про смерть та в подальшому оформлення спадкових прав, у зв'язку з чим вимушена встановлювати факт смерті в судовому порядку. З посиланням на викладене, ОСОБА_1 просить задовольнити заяву. ОСОБА_1 або її представник у судове засідання не з'явилися, проте, подали до суду заяву від 02.11.2018 року про можливість розгляду справи без її участі. Представник заінтересованої особи : відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, проте подав до суду заяву за № 2309/15.15-16 від 02.11.2018 року, про можливість розгляду справи без його участі. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її чоловіка у зв'язку з тим, що офіційні документи, що посвідчують даний факт видані органами, які розміщені на тимчасово окупованій території України. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, що стверджується паспортом громадянина України , серії НОМЕР_1 виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області від 18 грудня 1999року, копія якого приєднана до матеріалів справи. Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є: лікарське свідоцтво про смерть № 88 від 29.05.2018 року, довідка про причини смерті №88 від 29.05.2018 року та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 01.06.2018 року, свідоцтво про захоронення від 29.05.2018р. Згідно наданої заявницею довідки про смерть №88 від 29.05.2018 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, причина смерті-хронічна серцево-судинна недостатність. Оскільки, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видано державним органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України. Згідно з п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджених розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р, тимчасово окупованою територією визначаються зокрема м.Перевальськ, Луганської області. В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин. Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: 1.На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. 2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено:«1.Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі,у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2.Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені,обрані чи призначені у порядку,не передбаченому законом. 3.Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків». На сьогоднішній час, свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Пунктом 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до Правил Державної реєстрації актів цивільного стану в України у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. За приписами п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Пунктом 8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст.317ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Оскільки, заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в м. Перевальськ, Луганської області підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки, необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та оформлення спадкових прав після смерті чоловіка . Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до правил ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання. Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», ст.ст. 12,81,315,317,354,355 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського району міськрайонного управління юстиції про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити. Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Перевальськ, Луганської області. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу Державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи: Заявник - ОСОБА_1, зареєстрована в АДРЕСА_2, мешканка АДРЕСА_1.

Заінтересована особа: відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгород Ужгородського району міськрайонного управління юстиції (місце знаходження 88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 5)

Дата складання повного судового рішення 05.11.2018 року

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду М.М. Стефанишин