Справа № 127/7629/18
Провадження № 2/127/1340/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.,

за участі : секретаря Гончарука І.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача -ОСОБА_3,

представника служби у справах дітей ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю -,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. Позов мотивний тим, що її син ОСОБА_5, 01.12.2006 р. н. є власником ? частки квартири № 30, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Київській, б. 38-А. Вказана частка квартири належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування частки квартири від 13 березня 2016 року. ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 є рівноправними співвласниками даної квартири. В квартирі ні позивач, ні її син не проживають, але час від часу навідують квартиру з метою регулярного встановлення стану квартири, оплати комунальних послуг. 28.02.2018 року позивач ОСОБА_1 прийшла до належної її синові квартири та не змогла потрапити в середину, оскільки наявний в неї ключ від вхідних дверей вже не підійшов. Про зміну замка відповідач не повідомляла та комплекту ключів від нового замка не надавала. На прохання надати ключі відповідач у категоричній формі відмовила. Позивач вважає, що такими діями відповідач ОСОБА_2 грубо порушує права її сина, як співвласника квартири, та її права, як законного представника співвласника та управителя його майном на користування ? часткою квартири. У звязку із вищевикладеним позивач звернулась до суду з даним позовом та просила: усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_5 та його законним представником матірю ОСОБА_1, належною йому на праві спільної часткової власності ? часткою квартири № 30, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Київській, б. 38 а шляхом зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні майном та зобовязати ОСОБА_2 передати законному представнику ОСОБА_5 ОСОБА_1 дублікат ключів від вхідних дверей квартири № 30, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Київській, б. 38-А. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за обставин викладених у позовній заяві та просила задоволити. Додатково пояснила, що відповідач не надає дублікат ключа від квартири, вона зверталась до неї в телефонному режимі, ОСОБА_2 відмовила. 19 травня 2018 року позивач отримала ключ через пошту, на даний час немає перешкод у користуванні квартирою. Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, у задоволенні позову просили відмовити. Відповідачем ОСОБА_2 надано до суду відзив на позовну заяву, де вона зазначає, що жодних перешкод у користуванні власністю позивачу не чинить. Так, дійсно вона змінила замок від вхідних дверей, проте позивач до неї не зверталась з проханням надати ключ. Ключ надіслала позивачу ОСОБА_1 поштовим звязком та на підтвердження надала квитанцію про поштове відправлення. Представник третьої особи ОСОБА_4 пояснила, що звернень щодо порушення прав неповнолітнього ОСОБА_5 не надходило. При вирішенні справи просила врахувати права та інтереси неповнолітнього. Зясувавши позиції учасників процесу, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5, 01.12.2006 р. н. є власником 1/2 частки квартири номер 30, що знаходиться в місті Вінниця по вул. Київській в житловому будинку за номером 38-А, що підтверджується договором дарування частки квартири від 30.03.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 153 (а. с. 5-6). Дане право зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна 30.03.2016 року (а. с. 7). Судом встановлено, що матірю неповнолітнього ОСОБА_5, 01.12.2006 року є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.12.2006 року, серії АМ № 057370, а отже його законним представником (а. с. 7). Згідно акту № 1 від 28.02.2018 року комісія ОСББ «Київська 38 А» в складі: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 склали дійсний акт про те, що за адресою м. Вінниця, вул. Київська, б. 38а, кв. 30 було встановлено, що за вищевказаною адресою 28.02.2018 року ОСОБА_1, яка діє від імені малолітнього сина ОСОБА_5 не змогла потрапити до квартири №30 через те, що без її відома та попередження змінено замки вхідних дверей вищезазначеної квартири. Даний акт підписаний комісією та засвідчені підписи головою ОСББ «Київська -38А» ОСОБА_10 (а. с. 10). Згідно листа Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції від 19.03.2018 р. № 485вих/201, Лівобережним відділенням поліції здійснено перевірку звернення ОСОБА_1 щодо вжиття заходів відносно ОСОБА_2, яка змінила серцевину замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_1, чим перешкоджає користуватися ? частиною даної квартири. Проведено бесіду розяснювального характеру з ОСОБА_2 та рекомендовано питання вирішити мирним шляхом або звернутися за захистом права до суду (а.с.11 ). Судом встановлено що власником 1/2 частки квартири номер 30, що знаходиться в місті Вінниця по вул. Київській в житловому будинку за номером 38-А, є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.2015 року (а.с.31). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів. Згідно із ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Згідно із ч. 1 ст. 356 Цивільного Кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За положеннями частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом достовірно встановлено, що на даний час перешкоди у користуванні квартирою № 30, що знаходить в м. Вінниці по вул. Київській, б. 38-А у позивача ОСОБА_1 відсутні, ключ від квартири вона отримала, що підтверджено позивачем у судовому засіданні. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що права неповнолітнього ОСОБА_5, як законного співвласника та його законного представника ОСОБА_1, щодо володіння, користування та розпорядження належною йому на праві спільної часткової власності ? частки квартири № 30, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Київській, б. 38-А на даний час не порушенні, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем ОСОБА_1 Враховуючи вищевикладене та керуючисьст.ст.15,16, 319, 321, 355, 356, 358, 391 ЦК України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 259, 264, 280,ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, адреса проживання: вул. ОСОБА_11, б. 3, кв. 65, м. Вінниця, 21000, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, адреса проживання: 1-й пров. Пестеля, б. 8, м. Вінниця, 21000, ІПН НОМЕР_2.

Третя особа: Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, адреса: вул. Соборна, 59, м. Вінниця.

Суддя: