Провадження №7031/18
08 листопада 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.
за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,
Позивачка 26.06.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики від 01.04.2018 року в розмірі 1 541 692,81 грн. та судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.04.2018 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, оформлений письмовою розпискою, відповідно до якої позивачка ОСОБА_2 надала відповідачу, в якості позики, грошові кошти в сумі 58 756,00 доларів США, про що була складена розписка, яка написана відповідачем власноруч без будь-якого тиску. Текст розписки підтверджує факт отримання грошей в повному обсязі, датою повернення суми боргу зазначено 20.04.2018 року, місце виконання: АДРЕСА_1. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг, але відповідач суму позики не повернув, на неодноразові вимоги в телефонному режимі та при особистих зустрічах позивачка просила повернути кошти, але відповідач на її вимоги не реагував, на час подання позову телефон вимкнено, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
До суду 09.07.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що боржник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3 та його вказані паспорти дані, які також вказані у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо засновника ТОВ «ПІТ СТОП ФУД СЕРВІС» - відповідача, не співпадають з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, тобто це не є тією особою. Таким чином відповідач викликався в судове засідання через оголошення.
Ухвалою суду від 13.07.2018 року провадження у справі було відкрито з призначенням до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 27.08.2018 року.
Представник позивачки у судове засідання призначене на 27.08.2018 року не зявився, надав суду заяву щодо розгляду підготовчого засідання за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 27.08.2018 року не зявився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, розгляд справи відкладено на 11.08.2018 року.
Ухвалою суду від 27.08.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2018 року.
У судове засідання призначене на 11.10.2018 року зявилися позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1
У судове засідання 11.10.2018 року відповідач не зявився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Розгляд справи, призначений на 11.10.2018 року, було відкладено на 07.11.2018 року за клопотанням представника позивача з метою повторного виклику відповідача ОСОБА_3 у судове засідання.
У судове засідання призначене на 07.11.2018 року позивачка та її представник не зявилися, від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява щодо розгляду справи за його відсутністю, також не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання 07.11.2018 року не зявився, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив, чим позбавив суд можливості вислухати його пояснення та думку по суті. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надано.
Крім того, у судові засідання призначені на 11.10.2018 року та 07.11.2018 року відповідач ОСОБА_3. був викликаний через оголошення у пресі.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності представника відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
У звязку з цим, датою складення цього судового рішення є 08.11.2018 року.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.04.2018 року між позивачкою ОСОБА_2та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір позики, оформлений письмовою розпискою, відповідно до якої ОСОБА_2 надала ОСОБА_3М, в якості позики, грошові кошти в сумі 58 756,00 доларів США, що підтверджується копією розписки, яка знаходиться в матеріалах справи та оригінал був оглянутий (а.с.15).
Зазначеною розпискою підтверджує факт отримання відповідачем від позивачки грошей у розмірі 58 756,00 доларів США, датою повернення суми боргу зазначено 20.04.2018 року, місце виконання: АДРЕСА_1.
З позову вбачається, що позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути борг, але відповідач суму позики не повернув, на неодноразові вимоги в телефонному режимі та при особистих зустрічах позивачка просила повернути кошти, але відповідач на її вимоги не реагував, на час подання позову телефон вимкнено
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.
Суд вбачає, що не сплачуючи заборгованість відповідач порушує вимоги діючого законодавства України, а саме: ст.526 ЦК України, яка передбачає, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. ст.629 ЦК України, згідно якої, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст.524 ЦК зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст.533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.
Відсутність коштів у відповідача та неможливість їх повернути позивачу не спростовують обставини справи та не свідчать про відсутність спору між сторонами, а з прохання в судовому засіданні з приводу відстрочки виконання рішення суду відповідач має можливість звернутися до суду в порядку ст.435 ЦПК України або ж вирішити це самостійно зі стороною позивача.
Згідно ст.610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Позивач в прохальній частині позову відзначив суму заборгованості в гривнях, що складає 1 541 692,81 грн., із рахуванням курсу гривні до іноземної валюти станом на 24.06.2018 року, тобто на момент складання даного позову
Згідно даних з офіційного сайту Національного банку України, станом на 24.06.2018 року 100 доларів США еквівалентно 2 604,00 гривень.
Таким чином, сума основного боргу станом на 24.06.2018 року складає 58 756,00 х 26,04 = 1 541 692,81 грн.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до змісту ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 8 810,00 грн. (згідно квитанції №ПН2013 від 26.06.2018 року, а тому суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача вказаних судових витрат.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст.10, 11, 15, 16, 526, 530, 533, 536, 545, 612, 625, 626, 1046-1050 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 353, 354, 496 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 08.11.2018 року.
Суддя: Домусчі Л.В.