Провадження № 2/761/2245/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваленка С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аві-Маркет», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и в :

В вересні 2017р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача ТОВ «Аві-Маркет», в якому просив суд: стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за період з 01 травня 2017р. по 31 серпня 2017р. у розмірі 40713,0 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017р. було притягнуто, в якості третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з листопада 2014р. він працював у відповідача на посаді директора, яку він обіймає по теперішній час, одночасно є співзасновником відповідача разом з третіми особами: ОСОБА_3, ОСОБА_4

Починаючи з травня 2017р., відповідач, як роботодавець припинив здійснювати виплату позивачу, як працівнику заробітну плату, а тому позивач вимушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав і стягнення заробітної плати в судовому порядку.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надавши до суду, в порядку ст. ст. 27, 31 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017р. письмові заперечення, та зазначив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки починаючи з 28 квітня 2017р. позивач не є керівником підприємства, оскільки Загальними зборами учасників товариства виконуючим обов'язки директора товариства будо призначено ОСОБА_5, а починаючи з 21 серпня 2017р. і по теперішній час підприємство перебуває в стані припинення, тобто у зазначеній в позові період часу позивач не перебував з підприємством у трудових відносинах, а тому безпідставними є його вимоги про стягнення заробітної плати.

Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, в судові засідання не з'являлись. Третя особа ОСОБА_4 подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Пояснення на позов третіми особами не подавались.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач наголошував, що йому, як працівнику - директору ТОВ «Аві-Маркет» не було сплачено заробітну плату за період часу з 01 травня по 31 серпня 2017р.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Аві-Маркет» від 29 вересня 2014р., позивача було призначено директором цього товариства.

З 28 квітня 2017р. виконуючим обов'язки директора ТОВ «Аві-Маркет» було призначено ОСОБА_5, відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Аві-Маркет» від 27 квітня 2017р., при цьому представник відповідача зазначав, що з 27 квітня 2017р. позивач вважається звільненим з роботи з посади директора ТОВ «Аві-Маркет», а відомості про зміну керівництва товариства були внесенні в установленому законом порядку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Організація оплати праці здійснюється на підставі трудових договорів (ч.1 ст. 5 Закону України «Про оплату праці»).

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за період часу з 01 травня 2017р. по 31 серпня 2017р. є безпідставними та необґрунтованими, оскільки судом не встановлено, що у зазначений період часу позивач перебував з відповідачем у трудових відносинах.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 142, 206, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 21, 47, 115, 232, 233 КЗпП України; ст.1, 2, 5 Закону України «Про оплату праці»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за № 13 від 24 грудня 1999р., суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аві-Маркет» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 21, оф. 406), треті особи: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_3), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (остання відома адреса: АДРЕСА_4) про стягнення заборгованості по заробітній платі - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11 червня 2018р.

Суддя: