АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року

м. Рівне

Справа № 2-773/10

Провадження № 22-ц/787/757/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: ОСОБА_1

Рішення ухвалене в м. Здолбунів Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту не зазначена

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання Брикса Ю.Ю.

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року у справі за поданням державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року державний виконавець Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування даного подання зазначає, що боржник ОСОБА_3, відносно якого 25 січня 2011 року відкрито виконавче провадження, не виконує вимог щодо виконання судового рішення, на виклик до державного виконавця не зявляється та борг не визнає. З метою вжиття заходів до його виконання просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні подання державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3.

У поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі державний виконавець Владімірова А.О. покликалася на її незаконність.

Зазначає про те, що метою подання державного виконавця про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду його за межі України було забезпечити виконання судового рішення, яке з дати відкриття виконавчого провадження - 25 січня 2011 року, не виконується.

Відповідно до рішення колегії суддів судової палати у цивільних Апеляційного суду Рівненської області від 04 листопада 2010 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 98987 грн. 50 коп., що еквівалентно 12500 доларів США і 1114 грн. 88 коп. судових витрат.

При цьому, на даний час, боржником жодної грошової суми на користь стягувача не сплачено.

За повідомленнями представника стягувача, боржник перетинав кордон України з метою заробітків, однак після повернення, жодних дій спрямованих на погашення боргу не вчинив.

Також, боржник не повідомляв державного виконавця про свої доходи та майно, в тому числі і про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, майно, що перебуває у заставі (іпотеці). На вимоги державного виконавця боржник не з'являвся та не надавав пояснень за фактами невиконання рішення суду.

Крім того зазначає, що постановляючи ухвалу, суд першої інстанції допустив захист інтересів боржника у виконавчому провадженні, натомість, вважають, порушив права стягувача на забезпечення виконання рішення суду проголошеного іменем України.

Із вказаних підстав, просила зазначену ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання держаного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задовольнити.

В судовому засіданні представник ДВС ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що боржник ОСОБА_3 вже під час примусового виконання рішення суду, уникаючи його стягнення, відчужував своє майно. Зазначав, що не збирається сплачувати борг. Чи зверталась стягувач з позовами про визнання угод з відчуження майна боржника їй не відомо. Просила скасувати оскаржену ухвалу місцевого суду та задовольнити її подання про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон.

ОСОБА_3 до суду не зявився та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить ухвалу місцевого суду залишити без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Перелік таких обмежень зазначено Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XI та зокрема в даному випадку підставою для такого обмеження є п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону зі змісту якого вбачається, що ухилення особи від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець застосовував заходи для виконання рішення суду, однак заборгованість не погашена і боржником ОСОБА_3 не вчиняється жодних дій для її погашення, після чого державний виконавець звернувся до місцевого суду з відповідним поданням.

Ухилення боржника від виконання рішення суду та виниклого зобовязання є поняттям оціночним, тому встановлюючи цей факт, колегія суддів оцінює всі наявні в справі докази в їх сукупності.

Місцевий суд в своїй ухвалі вірно зазначив, що відповідальність у виді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тобто особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково,коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Правильно встановивши обставини справи, місцевий суд дійшов невірного висновку, щодо відхилення подання.

Як вбачається з матеріалів справи на час виникнення зобовязань перед стягувачем, ОСОБА_3 був власником нерухомого майна.

За час примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 коштів на загальну суму 100102,38 грн. ним з 2011 року не сплачено будь-яких коштів на погашення заборгованості.

Однак в цей час, ним було виготовлено закордонний паспорт та він неодноразово виїздив за кордон. Виготовлення паспорта, оплата неодноразових виїздів за кордон та страховки потребує значних витрат.

Отже, боржник маючи необхідні кошти та можливість, хоч частково виконати своє зобовязання, цього не вчинив, а кошти використав на свої власні потреби.

Ця обставина розцінюється колегією суддів, не інакше як свідоме ухилення від погашення існуючої заборгованості.

За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, тому оскаржена ухвала не може залишатись чинною, підлягає скасуванню, а подання державного виконавця до задоволення.

Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, 382, 384, п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року скасувати.

Подання державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задоволити та тимчасово обмежити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 червня 2018 року.

Головуючий суддя : С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_5