ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/874/18
Провадження №2/483/396/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2018 року акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір, згідно якого їй надано кредит у розмірі 250 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 погашення кредиту не здійснювала і станом на 30 квітня 2018 року має заборгованість по кредиту у розмірі 14319 грн. 86 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином судовою повісткою, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29 лютого 20008 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви.

На виконання умов договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 250 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на його зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Крім того, відповідно до п. 8.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню.

Із заяви, підписаної ОСОБА_1 вбачається, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту.

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за даним кредитним договором станом на 30 квітня 2018 року визначена у розмірі 14319 грн. 86 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 634 грн. 31 коп., заборгованість за відсотками 8894 грн. 10 коп., заборгованість за пенею та комісією 3871 грн. 46 коп., штрафи - 919 грн. 99 коп.

При цьому, з розрахунку вбачається, що розмір ставки для нарахування процентів збільшено з 01 січня 2013 року - до 30 % річних. Однак договором - заявою та правилами надання банківських послуг не передбачено збільшення процентної ставки до вказаних розмірів. Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази погодження з відповідачем збільшення процентної ставки.

У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України, встановлений кредитним договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з неї заборгованості по кредиту у розмірі 634 грн. 31 коп. є обґрунтованими.

Разом з тим, суд вважає що банк збільшив розмір процентів в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства, а тому проценти на прострочену заборгованість слід стягнути виходячи з 22,80% річних, на суму заборгованості за кредитом 634 грн. 31 коп. за період з 01 січня 2013 року по 30 квітня 2018 року, тобто за 1946 днів, що складає 778 грн. 40 коп. (634 грн. 31 коп. х 22,80% : 360 х 1946). Крім того, підлягають стягненню проценти, нараховані до 01 січня 2013 року згідно розрахунку у розмірі 278 грн. 43 коп., а всього 1056 грн. 83 коп.

Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 3871 грн. 46 коп., яка задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Пеня та комісія мають різну правову природу, так як пеня - це неустойка, яка передається кредитору у разі порушення боржником зобовязання та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а комісія -це грошова винагорода за надання банківських послуг, однак позивачем в розрахунку та позовній заяві не розмежована та не обґрунтована зазначена сума.

Крім цього, як вбачається з копії розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 за порушення строків виконання грошових зобовязань нараховано пеню разом зі штрафами, що протирічить статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Оскільки відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є неправомірним.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 2275 грн. 70 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 634 грн. 31 коп., заборгованість за відсотками 1056 грн. 83 коп., штрафи - 250 грн. (фіксована частина) та 84 грн. 56 коп. (процентна складова у розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом 634 грн. 31 коп. та заборгованості за відсотками 1056 грн. 83 коп.).

Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1762 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 280 грн. 02 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263- 265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 29 лютого 2008 року станом на 30 квітня 2018 року в сумі 2275 (дві тисячі двісті сімдесят пять) грн. 70 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 634 (шістсот тридцять чотири) грн. 31 коп., заборгованість за відсотками 1056 (одна пятдесят шість) грн. 83 коп., штрафи 500 (пятсот) грн. (фіксована частина) та 84 (вісімдесят чотири) грн. 56 коп. (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 280 (двісті вісімдесят) грн. 02 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий: