Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Шитченко Н.В.,

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - 22 лютого 2018 року, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, у якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються на їх спільну дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до 1/3 частини сукупного доходу, але не менше 50 % відповідного прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивувала тим, що з часу винесення Деснянським районним судом м. Чернігова у 2013 році рішення про стягнення аліментів відповідач сплачує аліменти нерегулярно, кожного місяця їх розмір зменшується, а матеріальні потреби дитини постійно збільшуються.

Рішенням від 21 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позовних вимог відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на ухвалення рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково вказав про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів у зв'язку зі змінами у законодавстві, пославшись при цьому на п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року. Позивач звертає увагу, що вказана постанова взагалі не може бути застосована при вирішенні даного спору, оскільки вона була прийнята за чотири роки до прийняття ЗУ «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо врегулювання порядку визначення розміру аліментів» та не враховувала внесених до ст. 192 СК України змін.

Зазначає, що саме для посилення захисту права дитини на належне утримання та забезпечення її гармонійного розвитку у 2017 році було внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та збільшено мінімальний розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму. Вказана обставина, на її думку, повинна враховуватись при застосуванні ст. 192 СК України, як інший випадок, передбачений цим кодексом.

Також вказує, що районний суд не врахував необхідності застосування принципу соціальної справедливості і своїм рішенням поставив її у нерівне з іншими отримувачами аліментів положення, адже участь відповідача в утриманні сина залишається на нижчому рівні, порівняно з іншими платниками аліментів.

У наданому відзиві відповідач, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що жодною нормою СК України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами у законодавстві, не передбачено можливості перегляду судом визначеного судовим рішенням розміру аліментів у звязку з такими змінами.

Відповідач вказує, що за період часу, з якого він сплачує аліменти, його матеріальний стан не змінився, а на підтвердження протилежного та нерегулярності сплати аліментів жодного належного доказу позивачем не надано. Крім того, з вересня 2017 року з його заробітної плати утримуються аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що підтверджується довідкою ТОВ «МПН».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я, які б стали підставою для необхідності збільшення розміру аліментів з 1/4 до 1/3 частини доходу щомісяця. Крім того, відповідач з 2013 року по сьогоднішній день працює, і з його заробітної плати бухгалтерією підприємства відраховуються аліменти. Суд зазначив, що зміна у законодавстві в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 являються батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Нарахування та утримання із заробітку відповідача аліментів підтверджується довідками ТОВ «Ринторг Сервіс» та ТОВ «МПН» (а.с. 21-26).

Звернувшись до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів, ОСОБА_2 зазначила підставою для цього нерегулярність отримуваних аліментів, розмір яких щомісяця зменшується. Також послалась на набрання з 08 липня 2017 року чинності нової редакції ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України та роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавцем чітко встановлена наявність конкретних підстав для зміни розміру аліментів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, в повній мірі проаналізувавши вищенаведені норми та вивчивши матеріали справи, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини до 1/3 частини його доходу.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що позивачем не надано належних в контексті положень ст.ст. 76-80 ЦПК України доказів, які б підтверджували, як цього вимагають положення ст. 192 СК України, зміни з часу визначення розміру аліментів в матеріальному або сімейному стані сторін, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, які повинні враховуватись судом при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів. Позовна заява містить лише посилання про нерегулярність сплати грошових коштів та їх недостатній розмір.

Натомість, як вбачається з вищенаведених довідок, у період з 23 серпня 2013 року по 31 грудня 2017 року з заробітку ОСОБА_3 постійно утримувались та перераховувались аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. У деяких випадках відповідач сплачував аліменти добровільно через поштові та банківські відділення, що підтверджується квитанціями ЧД УДППЗ «Укрпошта» про електронний переказ та квитанцією ПАТ «Приватбанк», які надавались суду першої інстанції (а.с. 27-29). Зазначені обставини свідчать про неухилення відповідача від сплати аліментів та сумлінне ставлення до свої батьківських обов'язків.

Фактично доводи позову, як і доводи апеляційної скарги, зводяться до того, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Заявниця вказує, що зазначена зміна у законодавстві суттєво дискримінує її порівняно з іншими отримувачами аліментів, оскільки мінімальний розмір аліментів, які стягуються на її користь, за рішенням суду визначений не менше 30 відсотків відповідного прожиткового мінімуму.

Суд першої інстанції правильно констатував, що нормами СК України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві та перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів, про що роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, а доводи скаржника про незаконність посилання районного суду у своєму рішенні на вказаний пункт ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржником положень правових норм, що регулюють спірні відносини.

Є слушними викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи ОСОБА_3 відносно того, що з вересня 2017 року з його заробітної плати утримуються аліменти саме у розмірі 50 % відповідного прожиткового мінімуму. Так, приєднана відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу довідка ТОВ «МПН» від 03 квітня 2018 року свідчить про те, що з січня 2018 року з ОСОБА_3 утримуються аліменти у розмірі 930 грн, тобто, 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (а.с. 59), який згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року становить 1860 грн.

Тобто, перерахування аліментів у визначеному законодавством розмірі відбулось автоматично, а отже доводи ОСОБА_2 про отримання аліментів у меншому порівняно з іншими отримувачами розмірі, спростовуються матеріалами справи, а фактичний розмір аліментів, що відраховуються із заробітку ОСОБА_3, враховуючи невеликий щомісячний доход відповідача, становить саме 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17 квітня 2018 року.

Головуючий:Судді: