Справа № 752/4146/18
Провадження № 2-о/752/293/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.04.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Веселовської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

28 лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

Посилаються на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним.

У судовому засіданні заявники вимоги підтримали, просили шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2006 року (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4).

27 лютого 2018 року сторони уклали договір про участь у вихованні дитини та визначення місця її проживання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Т.М. (а.с. 5)

У договорі сторони визначили, що донька за спільною згодою батьків після розірвання шлюбу проживатиме з матір'ю, батько матиме право безперешкодно приїжджати до помешкання, де буде проживати дитина і спілкуватися з дитиною, а також брати дитину до себе у будь-який час за домовленістю з матір"ю.

З заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

При укладенні шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище. Проте, вирішення питання про зміну її прізвища заявник не вбачається за необхідне.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 105, 109, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ульянівського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 54, розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: