АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 22-615 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Волошин В.О.

Унікальний номер № 2-2171/11 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Пікуль A.A., Невідомої Т.О.

при секретарі Телятник І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний танк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2010 року ВАТ КБ «Надра», яке змінило свою назву на ПАТ «КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові просило солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по кредитному договору на загальну суму 257 359 дол. США 21 центів та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 06 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 400/П/27/2008-840 згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 200 596.00 дол. США на придбання земельної ділянки на умовах щомісячної сплати поточного платежу та процентів, з терміном повернення кредиту до 04 серпня 2028 року.

06 серпня 2008 року позивачем було укладено договір поруки до кредитного договору № 400/П/27/2008-840 з ОСОБА_2, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором.

Також 06 серпня 2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки відповідно до якого ОСОБА_1 передав в іпотеку земельну ділянку площею 0,1008 га , кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території с/т "Луговий" Обухівського району, Київської області.

Згідно з п.1.2. договору іпотеки від 06.08.2008 року сторони визначили вартість предмету іпотеки у розмірі 1 107 205 грн. 20 коп., що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладання цього договору складає еквівалент 228 761долар США 40 центів.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року позовну заяву задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором № 400/П/27/2008-840 від 06 серпня 2008 року у розмірі 257 359 дол. 21 центів США., за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі складає 2 050 741 грн. 13 коп.; 1700,00 грн. - судового збору, 120,00 грн. судового збору на. інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт послався на те, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку, що йому було надано кредит на суму 200 596 доларів США 00 центів, так-як фактично він дані грошові кошти не отримував, а замість нього їх отримала невстановлена особа, що має суттєве значення для справи.

Апелянт зазначив що, суд першої інстанції надав перевагу сумнівній копії заяви на отримання готівки, не перевіривши її іншими доказами - показаннями працівників банку, проведенням почеркознавчої експертизи та іншими доказами, та позбавив відповідача принципу змагальності, не дочекавшись його явки, та не надавши можливості дослідити письмові докази, надані відповідачем.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апелянт та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ВАТ КБ "Надра" заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, 06 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 400/П/27/2008-840 відповідно до якого відповідачу було надано кредит на суму 200 596.00 дол. США, терміном повернення до 04 серпня 2028 року.

06 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до п. 1.1 якого, поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

Також у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 06 серпня 2008 року було укладено договір іпотеки відповідно до якого ОСОБА_1 передав позивачу в іпотеку земельну ділянку.

Суд першої інстанції вірно встановив, що 06 серпня 2008 р. за умовами кредитного договору ОСОБА_1 було отримано грошові кошти в сумі 200 596,00 дол. США.

Відповідно до п. 1.2. цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу №7389 від 06.08.2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно - земельну ділянку,загальною площею 0,108 га, що знаходиться за адресою: Київська область , Обухівський р-н, Українська міська рада , с/т Луговий.

У випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника, щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк визначений в п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення (п. 5.2. кредитного договору).

Згідно з п. 5.3. кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п. 4.3. за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10,0 % від суми кредиту.

Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором № 400/П/27/2008- 840 від 06 серпня 2008 року та договором поруки не виконують, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 257 359.21 дол. США, з яких 197 059,82 дол. США заборгованість по несплаченій частині кредиту, 35 827, 82 дол. США заборгованість по відсоткам, 4 411,97 дол. США, - пені за порушення строків сплати сплати кредиту, 20059,6 дол. США- штрафу.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та за договором поруки не виконують, а тому стягнув з відповідачів солідарно суму боргу за курсом НБУ на час ухвалення рішення суду, а не на час звернення до суду з позовом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, оскільки суд першої інстанції правильно визначився з виниклими правовідносинами сторін, забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів та в межах заявлених вимог і ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з правильним застосуванням норм матеріального законодавства.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримував кошти від ПАТ КБ «Надра».

Матеріали справи містять копію заява ОСОБА_1 на отримання готівки. Дійсність даного документу апелянтом належними доказами не спростована.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду справи, з вини апелянта, його представника та ОСОБА_2 розгляд справи де кілька разів відкладався, з метою дотримання процесуальних прав сторін на юридичну допомогу, та необхідний час для надання доказів.

Однак не надаючи суду належних доказів апелянт та ОСОБА_2 свідомо здійснювали дії по затягуванню судового процесу.

Також колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 самостійно приймав участь при розгляді даної справи в суді першої інстанції у 2010 р., однак перестав з'являтись у судові засідання ( а.с.41).

Обставин справи були йому відомі, та він мав час та можливість надати суду першої інстанції відповідні докази на підтвердження своїх заперечень, однак цього не зробив.

З урахуванням даних обставин колегія суддів не знайшла достатніх підстав для поновлення процесуальних строків для забезпечення судового процесу доказами які апелянт не надав суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що кредитним коштами заволоділи інші не відомі особи шляхом шахрайства та те, що заява про видачу кредитних коштів не підписана ним також належним чином не були ним підтверджені.

Відповідно до листа Голосіївського районного управління ГУМВС України в м. Києві встановлено, що дійсно була зареєстрована заява № 5083 від 23.04.2010, за результатами перевірки згідно ст. 94 КПК України не були отримані достатні дані які б вказували б на наявність факту шахрайства, а тому прийнято рішення відмовити в порушенні кримінальної справи.

Відповідно до положень ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України (в редакції 2004 року), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи містять докази, які узгоджені між собою та в своїй сукупності підтверджують обґрунтованість позову.

Інших доказів на спростування позовних вимог суду не було надано.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України (в редакції 2004 року), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту та тягар доказування лежить на сторонах спору.

Апелянт не надав суду будь яких належних доказів на підтвердження своїх доводів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 квітня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль