ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3054/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання та визначення місця проживання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання та визначення місця проживання малолітньої дитини.

18 січня 2017 року представником позивача ОСОБА_2 до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 чинити дії щодо перешкоджання батьку ОСОБА_3 у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в обгрунтування вимог зазначила, що на даний момент позивачу з боку відповідача чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою, що може мати негативні наслідки, а саме: погіршення емоційного контакту дитини з батьком, що може негативно відобразитись в подальшому житті та спілкуванні дитини з батьком.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову не може бути спрямованим на безпідставне обмеження конституційних прав. Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Виходячи зі змісту заявлених вимог, обставин справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявлені вимоги щодо заборони відповідачу чинити дії, які перешкоджають батьку у спілкуванні з його донькою є самостійним предметом спору, та має вирішуватись у окремому цивільному провадженні, а суд ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання та визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК