_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД______
Єдиний унікальний номер справи 660/1/18 Головуючий у першій інстанції Гончаренко О.В.
Номер провадження 22-ц/ 819/434/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Базіль Л.В.

суддів: Пузанової Л.В.,

Склярської І.В.,

секретар Давиденко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Гончаренко О.В. в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

В 0 С Т А Н О В И В:

13.01.2017 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит у сумі 35000.00 тисяч доларів США на строк до 25.02.2028 року зі сплатою 13.0% річних, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти на умовах, установлених указаним договором, сплачуючи щомісячними ануїтетними платежами кредитні зобов'язання по сплаті основного боргу та відсотків до 25 числа кожного календарного місяця.

22 квітня 2009 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав. Крім того, згідно з п.2 цієї угоди сторони домовились тимчасово на період з 25.04.2009 року по 25.03.2010 рік зменшити розмір щомісячного платежу у зв'язку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупності вартості кредиту було викладено у новій редакції.

07 червня 2010 року між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 014/0122/36486/74/01 до кредитного договору відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про збільшення строку кредитування на 119 календарних місяців у зв'язку з чим датою остаточного погашення кредиту є 25.01.2038 року. Крім того, згідно з п.2 цієї додаткової угоди сторони дійшли згоди врегулювати виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту були викладені в новій редакції.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а саме не здійснював щомісячно ануїтетними платежами погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, банк вимушений був звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2013 року було задоволено, а саме звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить відповідачу.

Оскільки кредитна заборгованість за кредитним договором не погашена, банк нарахував позичальнику з дати ухвалення вказаного судового рішення по день звернення до суду з цим позовом відсотки, пеню за порушення виконання умов кредитного договору.

Таким чином станом на 24.11.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 70587 доларів США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 896080 грн 83 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі - 39472 доларів США 32 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає: 1060283 грн 36 коп. у тому числі простроченої заборгованості за кредитом 1487 доларів США 33 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 39951 грн 83 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі - 31115 доларів США 14 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 835797 грн 47 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 30693 доларів США 38 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 824 468 грн 39 коп., розрахована пеня.

Відповідно до рішення кредитора сума заборгованості за тілом кредиту та сума заборгованості за відсотками не зазначаються та не стягуються в рамках даного спору.

Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за відсотками, яка виникла за кредитним договором від 25.02.2008 року у сумі 31115 тисяч доларів США 14 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 835 797 грн 47 коп.; відшкодувати понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 12536 грн 96 коп.

Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 05 червня 2018 року здійснено процесуальне правонаступництво позивача - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (а.с.1 т.2).

Підставою правонаступництва є укладений 11.04.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК Форінт» договір відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив свої права вимоги за кредитним договором №014/0122/36486/74 від 25.02.2008 року щодо відповідача.

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 вересня 20018 року у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» відмовлено(за спливом строку позовної давності).

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог за спливом строків позовної давності не прийняв до уваги позицію представника позивача щодо продовження строків позовної давності за позовними вимогами за кредитним договором до 70 років, вказавши на те, що додаткова угода, якою передбачено продовження строків позовної давності до 70 років відповідачем не підписана.

Проте місцевим судом не було надано належну оцінку та не спростовані обставини встановленні рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2013 року по цивільній справі № 435/10478/12, яким вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки.

В судовому засіданні апеляційного суду уповноважений представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.2 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає, що неявка відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, яка просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній викладених, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду(ч.2,3,4 ст.263 ЦПК України).

Суд встановив, що 25.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль»(правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0122/36486/74, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 35 000.00 доларів США зі сплатою 13% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення коштів до 25.02.2028 року.

22.04.2009 року між сторонами кредитного договору укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №014/0122/36486/74, за умовами якої було вирішено питання врегулювання заборгованості позичальника за кредитним договором, строк якої настав у зв'язку з чим був змінений графік погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2013 року у справі №435/10478/12 звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру на 13 поверсі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, за рахунок реалізації якої задовольнити вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 346 624,41 грн.; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів.

Оскільки з дати ухвалення вищезазначеного рішення і по цей час заборгованість за кредитним договором погашено не було, банк продовжував нараховувати позичальнику відсотки, пеню за порушення виконання умов кредитного договору.

Таким чином, станом на 24.11.2017 рік заборгованість позичальника перед банком становить 70 587 доларів США 46 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1 896 080 грн 83 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 39 472 долари США 32 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1060 283 грн.36 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1 487 доларів США 33 центи, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 39 951 грн 83 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 31 115 доларів США 14 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 835 797 грн 47 коп., у тому числі прострочена заборгованість за кредитом: 30 693 долари США 38 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 824 468 грн 39 коп., з якої позивач просив стягнути з відповідача на свою користь лише заборгованість за відсотками у розмірі 31 115 доларів США 14 центів, що в еквіваленті складає 835797 грн 47 коп.

11.04.2018 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК Форінт» укладено договір відступлення прав вимоги, згідно з яким ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив свої права вимоги за кредитним договором №014/0122/36486/74 від 25.02.2008 року щодо відповідача.

Внаслідок укладення вказаного договору судовим рішенням від 05 червня 2018 року здійснено заміну позивача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив загальний трирічний строк позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем, оскільки звернувши 28.03.2013 року стягнення на предмет іпотеки позивач змінив строки виконання основного зобов'язання, і мав би звернутися до суду протягом трьох років від зміненої дати зобов'язання, однак позов до суду подав 03.01.2017 року.

При цьому суд першої інстанції не погодився з доводами позивача щодо продовження строків позовної давності до 70 років, оскільки додаткова угода до кредитного договору від 07 червня 2010 року, за умовами якої передбачена збільшена позовна давність до 70 років, відповідачем не підписана.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на таке.

Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаю сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У пункті 9.1 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього Договору.

Згідно з п.9.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим договором протягом не більше ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за іпотечним договором (або пред'явити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству.

Згідно з вимогами кредитного договору ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» за наявності простроченої заборгованості звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, які заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 28.03.2013 року задоволенні. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості, розрахованої станом 24.05.2012 року.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

У даному випадку вимога про сплату процентів від суми позики може застосовуватися від 24.05.2012 року до дня ухвалення судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки (28.03.2013 року).

Та оскільки позивач звернувся до суду про стягнення процентів за вказаний період лише в січні 2017 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач пропустив строк позовної давності за цими вимогами. При цьому апеляційний вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що підстав вважати строки позовної давності продовженими до 70 років не має, оскільки відповідач не підписав додаткову угоду від 07 червня 2010 року пунктом 7, якої передбачено строк позовної давності до 70 років.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані обставини встановлені рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.03.2013 року не є слушними, оскільки як вбачається із змісту вказаного судового рішення, обставина підписання спірної додаткової угоди судом не досліджувалася та не встановлювалася.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами за період з 28.03.2013 року по 24.11.2017 рік у зв'язку з пропуском строку позовної давності, залишив поза увагою, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленому у постанові від 04 липня 2018 року у справі №14-154 цс18.

За таких обставин позовні вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитом за період з 28.03.2103 року по 24.11.2017 рік є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити з цих підстав.

Оскільки висновок суду про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог мотивований пропуском строку позовної давності, який є взаємовиключним з висновком про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з необґрунтованістю, рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні цих вимог з інших підстав, у зв'язку з чим апеляційна скарга задовольняється частково.

Керуючись ст.ст.367, 374,376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» задовольнити частково.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2018 року в частині відмови стягнення заборгованості за відсотками, яка виникла за кредитним договором № 014/0122/36486/74 від 25.02.2008 року за період з 28.03.2013 року по 24.11.2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форінт» у задоволенні цих вимог за необґрунтованістю.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В.Базіль

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Пузанова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ І.В. Склярська

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року

Головуючий Л.В. Базіль