Провадження № 2/712/1839/18
Справа № 712/7716/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі - ТІТОВА О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,
Позивач звернулася з позовом до відповідача про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що вона є власницею 1/3 частини житлового будинку №29 по вул. Пушкіна в м. Черкасах на підставі договору купівлі- продажу від 12 серпня 2009 року. Відповідно технічного паспорту у її користуванні знаходяться приміщення 2-3, 2-4 житлового будинку літ. "А-1" з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: приміщення 2-2 прибудови літ. «а», приміщення 2- 1 веранди літ. «а3», сарай літ. «Б,Н», погріб літ. «Д», огорожа літ «№2,3,5,7».
Власником 2/3 частини вищевказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 На даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві поставлені перегородки, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, якій їх розділяє. Приміщень, якими вони користуються з відповідачем спільно - немає. На даний час виникла необхідність у поділі в натурі нерухомого майна.
Тому просить припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачем на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Пушкіна 29. Виділити в натурі та визнати за нею право власності на частину житлового будинку, як на окреме домоволодіння по вул. Пушкіна 29 в м. Черкаси, що складається з наступних приміщень: приміщення 2-3 житлового будинку літ. «А-І» площею 10,0 кв.м.; приміщення 2-4 житлового будинку літ. "А-1" площею 6,5 кв.м.; приміщення 2-2 прибудови літ. «а» площею 8,5 кв.м., приміщення 2-1 веранди літ. «а3» площею 3,3 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 6,5 кв.м.; та споруд, а саме: сарай літ. «Б,Н», погріб літ. «Д», огорожа літ «№2,3,5,7». Позивач до судового засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач до судового засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встанови наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частина житлового будинку №29 по вул. Пушкіна в м. Черкасах на підставі договору купівлі-продажу від 12 серпня 2009 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 вересня 2009 року.
Відповідно до технічного паспорта на вказаний житловий будинок у користуванні ОСОБА_1 знаходяться приміщення 2-3, 2-4 житлового будинку літ. "А-1" з відповідною частиною надвірних споруд, а саме: приміщення 2-2 прибудови літ. «а», приміщення 2- 1 веранди літ. «а3», сарай літ. «Б,Н», погріб літ. «Д», огорожа літ «№2,3,5,7».
Власником 2/3 частини вищевказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2
Позивач зазначає, що на даний час між приміщеннями, які належать позивачу на праві спільної часткової власності, та приміщеннями, які належать відповідачеві поставлені перегородки, проведені окремі комунікації, у кожного свій вхід до будинку, на земельних ділянках встановлений паркан, якій їх розділяє. Приміщень, якими сторони користуються з спільно - немає.
Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
У справі № 6-12цс13, а саме в постанові від 03 квітня 2013 року, Верховний Суд України дійшов наступних висновків щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.
Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
Враховуючи те, що належні сторонам частини домоволодіння фактично є окремими обєктами нерухомості, а серед надвірних будівель і споруд, що знаходяться у користуванні кожного із співвласників, відсутні будівлі і споруди, які б перебували у спільному користуванні, а тому є наявна технічна можливість для виділу позивачу частки домоволодіння в натурі як окремого обєкта права власності.
Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 361, 364, 367 ЦК України, суд
Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Черкаси, вул. Пушкіна 29.
Виділити в натурі та визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, як на окреме домоволодіння по вул. Пушкіна 29 в м. Черкаси, що складається з наступних приміщень: приміщення 2-3 житлового будинку літ. «А-І» площею 10,0 кв.м.; приміщення 2-4 житлового будинку літ. "А-1" площею 6,5 кв.м.; приміщення 2-2 прибудови літ. «а» площею 8,5 кв.м., приміщення 2-1 веранди літ. «а3» площею 3,3 кв.м., загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 6,5 кв.м.; та споруд, а саме: сарай літ. «Б,Н», погріб літ. «Д», огорожа літ «№2,3,5,7».
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: