Провадження № 2/521/4276/18

28 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
за участю секретаря судового засідання - Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Квартирно експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася представник Квартирно експлуатаційного відділу м.Одеси (КЕВ м.Одеси) з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та просила суд визнати ОСОБА_1, 12.10.1977р.н. ОСОБА_2, 14.06.1999р.н. такими, що втратили право користування квартирою № 10, в будинку № 27 по вул. Тираспольському шосе в м. Одесі, в якому вказувала те, що згідно ордеру на житлове приміщення серії ПР № 0956 від 11.10.2004 р. право користування вищезазначеної квартири було надано військовослужбовцю, ОСОБА_3, чоловіку відповідача та членам його родини: відповідачу, ОСОБА_1 та сину, ОСОБА_2, який є відповідачем по справі. Вказані особи зареєстровані за спірною адресою з 29.10.2004 року. 15.04.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. ОСОБА_3 звернувся до КЕВ м.Одеси із заявою про необхідність організації заходів позовного провадження щодо визнання відповідачів втратившими право користування службовим житловим приміщенням, квартирою № 10, в будинку № 27 по вул. Тираспольському шосе в м. Одесі, посилаючись на те, що відповідачі з 2015 року не проживають за вказаною адресою, не є членами сім*ї військовослужбовця, проте ОСОБА_3 змушений сплачувати комунальні послуги з розрахунку всіх зареєстрованих осіб. Відповідачі у добровільному порядку не приймають ніяких зусиль щодо зняття з реєстраційного обліку, тому КЕВ м.Одеси, діючи в інтересах ОСОБА_3 звернулося до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надала суду заяву, в якій просив задовольнити позов та слухати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідачі у відкрите судове засідання не з*явилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи належним чином за адресою реєстрації, причини неявки суду не відомі.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справиу їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що згідно ордеру на службове жиле приміщення серії ПР № 0956 від 11.10.2004 р. військовослужбовцю, ОСОБА_3 з сімєю із двох осіб, а саме: ОСОБА_1 та її сину, ОСОБА_2 надано в користування квартиру АДРЕСА_1.
Однокімнатна квартира АДРЕСА_2, площею 23кв.м розпорядженням МРА ОМР №390/01-04 від 15.04.2004 року в порядку ст..118 ЖК України включено до числа службових, відповідно є військовим майном, належить до службового фонду Міністерства оборони України, знаходиться на балансі КЕВ м.Одеси.
15.04.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 15.04.2015 року, актовий запис №80
Згідно з довідкою (з місця проживання про склад сімї і реєстрації) № 871 від 26.03.2018 року основним наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, зареєстрований з 29.10.2004 року. Крім того, за вказаною адресою, з 29.10.2004 року зареєстровані ОСОБА_1 та її син, ОСОБА_2, відповідачі по справі.
Заявами, підписаними мешканцями сусідніх квартир по вул.. Тираспольське шосе, 27 в м.Одесі, підтверджується, що ОСОБА_1 та її син, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2015 року, підписи завірено начальником дільниці № 1 КП ЖКС «Хмельницький».
Згідност. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено.
Відповідно дост. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За ст. 118 та 121 ЖК України, для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього, на підставі рішення адміністрації підприємства, установи, можуть надаватись службові жилі приміщення.
Згідно ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.
Порядок надання службового житла для тимчасового проживання військовослужбовцям визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від ЗО листопада 2011 № 737.
Враховуючи викладене, враховуючі, що відповідачі по справі не є військовослужбовцями, а також на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та її син, ОСОБА_2 втратили право користування відповідним службовим житловим приміщенням.
Як зазначаєст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстраціявнесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстраціївнесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно дост. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятоюстатті 6 цього Закону.
Як розяснюєст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання громадян: ОСОБА_1, 12.10.1977р.н., ОСОБА_2, 14.06.1999р.н такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 10, в будинку № 27 по вул. Тираспольське шосе в м. Одесі.
При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.
Керуючись ст.ст.10,11,12,13,19,76,81,141,258,259,263,264,265,268,281,282, п.п. 8, 15.5 розділуХІІІ ЦПК України, суд,
Позовну заяву Квартирно експлуатаційного відділу м.Одеси до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, 12.10.1977року народження (ІПН: НОМЕР_1), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме службовою квартирою № 10, в будинку № 27 по вул. Тираспольське шосе в м. Одесі.
Встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, є підставою для зняття ОСОБА_1, 12.10.1977року народження (ІПН: НОМЕР_1), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстраційного обліку за адресою: м.Одеса, вулиця Тираспольське шосе, буд.№27, кВ.№10.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: А.П. ЦЕЛУХ