Унікальний номер справи 333/7757/17
Номер провадження 2-о/333/32/18
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
м. Запоріжжя 13 березня 2018 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий суддя Фунжий О.А., за участю секретаря судового засідання Лященко В.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , представника заінтересованої особи Тараш Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Законом України «Про громадянство України».

Заява мотивована тим, що зі дня народження, 14 квітня 1969 р., заявник мешкає в України, народився в м. Запоріжжі. В зв`язку з втратою паспорта ОСОБА_1 звернувся в Комунарський районний відділ м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області з питання отримання паспорта. Листом від 20 грудня 2017 р. начальник відділу повідомила, що для отримання паспорта громадянина України йому необхідно звернутись в районний суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. З наведених підстав заявник просить суд встановити вказаний юридичний факт, необхідний для отримання паспорта громадянина України.

Заявник в судовому засіданні підтримав заяву, суду пояснив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, жив і навчався в цьому місті. У 1988 р. він був засуджений за вчинення злочину до позбавлення волі, покарання відбував в м. Маріуполі Донецької області. У 1988 р. після відбування покарання отримав паспорт громадянина України та приїхав для проживання в м. Запоріжжя. У липня 1993 р. його паспорт було пошкоджено та визнано непридатним. У 1995 р., 2001 р. він знову засуджувався до позбавлення волі, звільнився 25 жовтня 2002 р . З того часу він мешкає в м. Запоріжжі, звертався в паспортне виділення за видачею паспорта, однак йому відмовляли. У грудні 2017 р. звернувся в Комунарський районний відділ м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, де йому порадили звернутись до суду із заявою про встановлення факту проживання в Україні.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області в судовому засіданні не заперечувала при встановлення вказаного юридичного факту, суду пояснила, що ОСОБА_1 дійсно звертався до Комунарського районного відділу м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України. Однак у нього відсутні документи, що підтверджують факт постійного проживання в України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 р. та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 р.

Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 293 ч.2 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів,від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України, що містяться в узагальнені судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (лист Верховного Суду України від 01.01.2012), для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 р.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Наданими заявником документами встановлено, що він, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, навчався в середній школі № 14 м. Запоріжжя, професійно-технічному училищі № 1 м. Кременчука Полтавської області; перебував на військовому обліку в Комунарському районному військовому комісаріаті м. Запоріжжя з 24 травня 1989 р. до 7 липня 1993 р.; у 1985 р. був засуджений до позбавлення волі; 16 березня 1988 р. Орджонікідзевським РВ УМВС України в м. Маріуполі Донецької області йому видано паспорт; 22 грудня 1988 р. прибув за місцем проживання: АДРЕСА_1 ; 13 липня 1993 р. Комунарським РВВС України в Запорізькій області видана форма №9 про непридатність паспорта до користування, місцем реєстрації заявника з 13 липня 1993 р. є АДРЕСА_1 .

Сукупність наведених доказів свідчить про те, що на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 р. та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 р. заявник постійно проживав на території України, що є підставою для задоволення заяви.

Керуючись ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд
В и р і ш и в :
Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 р. та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Фунжий