Дата документу 22.03.2018
ЄУ № 420/348/18
Провадження №2-н/420/16/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

22 березня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 5 ч.1 ст.161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані норми закону слід дійти висновку, що законодавець встановив дві окремі вимоги. Отже, заявник повинен обрати, яку з вказаних норм необхідно застосувати. Стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в наказному провадженні процесуальним законом не передбачено.

Крім того, подана заявником ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів не підписана заявником.

Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, розяснивши заявнику її право звернутися із такою вимогою в порядку позовного провадження, або у разі приведення наказу відповідно до норм пунктів 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України з судовим наказом.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 166, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.С. Стеценко