Провадження № 6/727/40/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді - Літвінової О.Г.

при секретарі - Чорней І.А.

за участю

заявника - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,про відстрочення виконання судового рішення по справі №727/10731/16-ц, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення по справі №727/10731/16-ц в якій вказували, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2017 року вони разом з їхніми малолітніми дітьми зобов'язані виселитися з квартири №7, що знаходиться в м.Чернівці, по вул..Б.Хмельницького, 24.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2018 року, видану Першим відділом державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області вони отримали 19.03.2018 року. Відповідно до зазначеної постанови вони зобов'язані виконати рішення суду до 28.03.2018 року.

Вказують, що рішення суду виконати у десятиденний термін вони не мають можливості в звязку з тим, що іншого житла, крім того в якому зараз проживають вони не мають, нерухомого майна у власності у них немає, їхня донька ОСОБА_3 навчається в 1 класі, негайне виконання рішення суду порушить її права, так як вони не зможуть надати їй всі умови для нормального подальшого навчання.

Їм необхідно більше часу ніж 10 днів для вирішення проблем з житлом, тому просять відтермінувати виконання рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 липня 2017 року на більш прийнятний термін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 вважав, що заява підлягає задоволенню.

Інші учасники справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились. Суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви у їх відсутності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зазначеною статтею вичерпний перелік підстав для відстрочення виконання рішення не визначено, тому суд з'ясовує питання про можливість відстрочення виконання рішення в кожному конкретному випадку окремо.

При цьому ч.4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була реалізована на прилюдних торгах 17.07.2007 року тобто понад 10 років тому.

29.12.2016 року позивач ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні квартирою.

20.02.2017 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги були задоволені.

10.05.2017 року саме за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці було скасоване заочне рішення і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

28.07.2017 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці позовні вимоги ОСОБА_7 до відповідачів, про усунення перешкод в користуванні квартирою були задоволені.

Суд прийшов до висновку, що відповідачі без належної правової підстави проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, в добровільному порядку відмовляються звільнити квартиру, хоча були попереджені про необхідність звільнення квартири, чим грубо порушують права позивача як власника, перешкоджають їй користуватись та розпоряджатись належною їй на праві власності квартирою. Жодних договорів щодо користування квартирою позивач з відповідачами не укладали.

Також суд прийшов до висновку, що відповідачі підлягають виселенню з цієї квартири без надання їм іншого житлового приміщення. Так як ОСОБА_7 є власником квартири, тобто має право проживати в ній, її слід вселити в квартиру АДРЕСА_2 і зобовязати ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні житлом.

27.12.2017 року постановою Апеляційного суду Чернівецької області було залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.07.2017 року.

11.01.2018 року були виписані виконавчі листи.

15.02.2018 року постановами державного виконавця були відкриті виконавчі провадження. Зі змісту вказаних постанов вбачається, що боржникам необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 і її чоловіку ОСОБА_2 було достеменно відомо про те, що своїми діями вони порушують права позивача як власника квартири, спір виник в тому числі і з їхньої вини, рішення суду до цього часу не виконано, хоча з моменту набрання рішенням законної сили минуло понад 3 місяці.

Навчання їхньої доньки у 1-му класі Чернівецької ЗОШ №1 жодним чином не ускладнює виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ «Про освіту» повна загальна середня освіта в Україні є обовязковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЗУ «Про освіту» для забезпечення територіальної доступності повної загальної середньої освіти органи місцевого самоврядування створюють і утримують мережу закладів освіти та їхніх філій. Кожна особа має право здобувати початкову та базову середню освіту в закладі освіти (його філії), що найбільш доступний та наближений до місця проживання особи. Право особи здобувати початкову та базову середню освіту у державному або комунальному закладі освіти (його філії), за яким закріплена територія обслуговування, на якій проживає ця особа, гарантується, що не обмежує право особи обрати інший заклад освіти.

Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про освіту» в Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоровя, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак.

Тобто вищезазначені норми спростовують твердження заявників про те, що виконання рішення суду будь-яким чином порушить права дитини, як учениці першого класу, так як ЗУ «Про освіту» наділяє дитину правом на освіту та гарантує умови реалізації даного права незалежно від місця її проживання.

Відсутність нерухомого майна у власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також не ускладнює виконання рішення суду. Даний факт був врахований при ухвалені рішення по справі №727/10731/16-ц. і така обставина не наділяє їх правом користуватись квартирою і проживати в ній порушуючи права власника.

Відсутність іншого помешкання не може бути обставиною яка ускладнює виконання рішення суду саме про виселення особи з квартири без надання іншого житлового приміщення, так як рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 липня 2017 року, а також ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не обмежує заявників у праві винаймати чи придбати будь-яке інше житлове приміщення.

Окрім вищевикладеного суд звертає увагу на те, що в матеріалах цивільний справи №727/10731/16-ц, (арк..172) знаходиться лист директора ПП «Регіон-Центр» ОСОБА_9 адресований судді Апеляційного суду Чернівецької області Литвинюк І.М. з якого вбачається, що окрім квартири АДРЕСА_3 сімя ОСОБА_1 користується квартирами №1, №2, №2-А, №4 в цьому ж будинку.

Інших обставин, наявність яких могло б ускладнити виконання рішення суду в заяві не зазначено.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що заява є необґрунтованою, наявність обставин, що утруднюють виконання рішення заявниками не доведено, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 81, 258, 260, 354, 435 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4,про відстрочення виконання судового рішення по справі №727/10731/16-ц.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Літвінова О.Г.