Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.,

при секретарі Рудь Т.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Пуш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:
До Слов`янського міськрайонного суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України. Дана заява мотивована тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ленінакан республіки Арменія, де мешкав до 1988 року, після чого разом з батьками переїхав до м. Макіївки Донецької області. В період з 1990 року по 1992 рік заявник мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , та навчався в Макіївській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №37. У зв`язку зі зміною місця проживання батьки перевели заявника в школу №31 м. Макіївки, яку закінчив в 1996 році. При досягненні повноліття заявником міграційна служба видала йому посвідку на постійне проживання в Україні як особи без громадянства. В 2011 році заявник одружився з громадянкою України ОСОБА_3 та в них народилось двоє дітей. З липня 2014 року вони мешкають в м. Слов`янську. На теперішній час заявник бажає оформити громадянство України, проте не може цього зробити, оскільки не має документу, який би підтвердив факт його постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року. Просить суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року.

В судовому засіданні заявник, ОСОБА_1 , пояснив, що в 1990 році після землетрусу в його рідному місті в Арменії переїхав разом з батьками жити до м. Макіївки, в 1991 році він був учнем та навчався в школі №37 м. Макіївки, тому заяву про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року просив задовольнити.

Представник заявника, ОСОБА_2 , підтримав заяву про встановлення факту постійного проживання на території України, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, ОСОБА_4 , не заперечувала проти задоволення заяви.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка, ОСОБА_5 , пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , знає його змалку, коли він в 1990 році з родиною переїхав жити до м. Макіївка після землетрусу в Арменії, вони дружили сім`ями, в 2011 році вони одружились.

Допитана в якості свідка ОСОБА_6 , пояснила, що є тещею заявника, її чоловік та дядько ОСОБА_7 були друзями, ОСОБА_7 разом з батьками переїхали до Макіївки в 1990 році з Арменії, після чого залишилися жити в Україні.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з Свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 17.06.1986 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ленінакан Арменської СРС.

Відповідно до довідки загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №37 м. Макіївки від 03.09.2014 року, ОСОБА_1 навчався Макіївській ЗОШ №37 з 1990 року по 1992 рік.

В 1996 році Червоногвардійським військоматом м. Макіївки ОСОБА_1 було видане посвідчення про приписку до призовної ділянки.

Згідно з довідкою Макіївського економіко-гуманітарного інституту від 21.04.2000 року, ОСОБА_1 з 01.09.1996 року по 10.01.2000 року навчався в Макіївському економіко-гуманітарному інституті, що також підтверджується студентським квитком №96-ек-120 від 03.09.1996 року.

З 1996 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується записами з домової книги.

18.06.2011 року ОСОБА_1 уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 18.06.2011 року.

Від шлюбу ОСОБА_1 має двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які народились в м. Макіївка Донецької області, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 11.09.2013 року та Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 19.01.2012 р.н.

Згідно з ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Указом Президента України від 27.03.2001р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок). Цей Порядок відповідно до Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон) визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до п. 7 Порядку передбачено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 8 Порядку встановлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка органу внутрішніх справ про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала у громадянстві колишнього СРСР; в) рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 13.11.1991 року має юридичне значення, у зв`язку з тим, що заявник має намір у встановленому порядку оформити набуття громадянства України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 станом на 13.11.1991 року постійно проживав на території України в Донецькій області, тому повністю задовольняє вимоги заявника.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повний текст рішення виготовлений 19 квітня 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Сидоренко І.О.