Справа № 587/2145/18
РІШЕННЯ
АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 23 січня 2009 року, згідно з яким позивач надав кредит у розмірі 100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати річних відсотків за його користуванням. Однак ОСОБА_2. своїх зобовязань по кредитному договору належним чином не виконала.
В судове засідання представник позивача не зявився, в письмовій заяві позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.
Відповідачка в судове засідання не з*явилась, хоч належним чином була повідомлена про час розгляду справи в суді.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов*язання боржником він зобов*язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. За кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що згідно з кредитним договором № б/н від 23 січня 2009 року позивачем був наданий кредит ОСОБА_2 у сумі 100 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користуванням річних відсотків у розмірі 22,8 % (а.с. 6-25).
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами-надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Позивач свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує.
Звертаючись до суду АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 15 924, 22 грн., з яких 1929,88 грн.- тіло кредиту, 5697, 03 грн. нараховано процентів за користування кредитом, 7062,82 грн.- нараховано пені, 500 грн.- штраф(фіксована частина), 734, 49 грн.- штраф(процентна складова).
Оскільки відповідач в добровільному порядку не повернув суму заборгованості по кредитному договору, позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача неустойки штрафу (фіксована частина та процентна складова) за неналежне виконання зобовязань за кредитним договором, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна» за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня. Окрім того, при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів нараховується також штраф в сумі 500 грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій.
Отже, кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15)
АТ КБ «ПриватБанк» надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню, і штраф, що відповідно до наведеного висновку Верховного Суду України, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.
За таких обставин, неустойка у вигляді штрафів фіксована частина та процентна складова, стягненню з відповідача не підлягає.
Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1929,88 грн.- тіло кредиту, 5697, 03 грн. нараховано процентів за користування кредитом, 7062,82 грн.- нараховано пені, а всього 14 689,73 гривень.
Також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 1762 гривні судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 623, 549,550, 1049,1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,
В іншій частині позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя І.В. Дашутін