ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

Справа №628/2546/17

Провадження № 22-ц/818/453/18

27 листопада 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_5

розглянув у порядку спрощенного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 04 червня 2018 року у складі судді Демченко І.М. по справі № 628/2546/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації та визнання права власності.

В обґрунтування з урахуванням уточнень позову зазначає, що з 25 вересня 1992 року по 21 вересня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_4

За період шлюбу для спільного користування ними придбано майно, а саме: у 2002 році автомобіль ГАЗ 2217 та у 2010 році автомобіль RENAULT logan.

Автомобілі були відчужені відповідачем без її згоди без поділу між ними отриманих від продажу коштів: 03 січня 2013 року- автомобіль ГАЗ 2217, автомобіль RENAULT logan - 18 квітня 2017 року.

Вона має право на компенсацію 1/2 частину їх вартості.

Ринкова вартість 1/2 частини автомобіля RENAULT logan складає 88450 грн., вартість автомобіля ГАЗ на день його відчуження складає 32500 грн., що було еквівалентно 4066 доларам США.

Наразі компенсація 1/2 частки вартості автомобіля 2033 доларів США складає 55216,28грн. Загальна сума компенсації складає 143666,28 грн.

ОСОБА_4 припинив підприємницьку діяльність, заробітну плату або пенсію не отримує, тобто не має доходу, на який може бути звернуто стягнення, однак він є власником 1/2 частини будинку №23 по вулиці Українській м. Куп'янськ Харківської області. Вартість будинку складає 641560 грн. його половина 320780 грн.,

Просить стягнути грошову компенсацію з відповідача шляхом звернення стягнення на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Куп'янськ, вулиця Українська, будинок №23, що становить 143666,28 грн.;

визнати за нею право власності на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями;

припинити право власності ОСОБА_4 на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав. У відзиві зазначив, що автомобілі ГАЗ 2217 та RENAULT logan відчужені з відома позивача, доказів, що вона про це не була обізнана, до суду не надала. Вимоги щодо автомобіля ГАЗ 2217 пред'явлені з порушенням строку позовної давності. Автомобіль RENAULT logan переданий у власність ОСОБА_6 з відома позивача в рахунок погашення боргу у розмірі 4400 доларів США, які вони разом з позивачкою брали у борг для ремонту будинку. Вважає неналежним доказом звіт про незалежну оцінку будинку, оскільки він складений 12 серпня 2015 року зі строком дії 6 місяців, а на час пред'явлення позову викладені у ньому дані є застарілими.

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, у якій зазначила, що про продаж автомобіля ГАЗ -2217 дізналась лише у вересні 2017 року, що підтверджується витягом з ЄРДР від 22 вересня 2017 року про внесення відомостей по кримінальному провадженню № 0000060 щодо продажу автомобіля ГАЗ - 2217 ОСОБА_4 без її згоди. Згоду на продаж автомобілів вона не надавала. Автомобіль ГАЗ - 2217 продано не в шлюбі, так як його продаж було здійснено 03 січня 2013 року, а рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області встановлено, що з 2013 року між подружжям ОСОБА_4 шлюбні відносини припинені, сім'я фактично розпалася. З 22 травня 1993 року вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, весь час отримувала дохід, тому у неї ніколи не було потреби позичати кошти у ОСОБА_6, який отримує мінімальну заробітну плату. Оскільки шлюбні відносини з відповідачем були припинені у 2013 році, тому відповідач, отримуючи в борг кошти у ОСОБА_6, діяв одноособово, без її згоди. З 2013 року відповідач одноособово користується будинком №23 по вулиці Українській м. Куп'янськ; не впускає її до власного помешкання; ремонтні роботи, якщо вони і були проведені у будинку, проведені без її дозволу відповідачем одноособово.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 04 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобілів ГАЗ-2217 та RENAULT logan в порядку поділу спільного майна подружжя в розмірі 143666,28грн. шляхом звернення стягнення на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, місто Куп'янськ, вулиця Українська, будинок 23.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частки цього житлового будинку з надвірними будівлями.

Припинено право власності ОСОБА_4 на 23/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1769грн.

Рішення мотивовано тим, відповідачем не спростовано вимоги ОСОБА_1 та не надано доказів щодо отримання коштів від продажу спірних автомобілів спільно подружжям, та що кошти були витрачені в інтересах сім'ї, а тому права позивача підлягають захисту шляхом стягнення на її користь грошової компенсації за 1/2 частину спірного рухомого майна.

Оскільки про відчуження автомобіля ГАЗ позивачу стало відомо лише на час звернення до правоохоронних органів, то строк позовної давності не пропущено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Автомобіль ГАЗ-2217 вибув з володіння сім'ї ОСОБА_4 в 2010 році, коли ОСОБА_7 була видана довіреність на право розпорядження цим автомобілем за згоди позивачки. В подальшому на підставі довіреності ОСОБА_7 продав цей автомобіль. На час продажу автомобілю шлюб ще не було розірвано.

Звіт про оцінку будинку є застарілим, оскільки складався 12 серпня 2015 року зі строком дії 6 місяців. Звіт про оцінку майна від 25 березня 2018 року складено з метою визначення вартості об'єкту оцінки, виключно з метою оподаткування та він також не є належним доказом по справі.

ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін.

Під час надання довіреності від імені ОСОБА_4 у 2010 ропі вона не була присутня у нотаріуса, тобто не знала і не могла знати про надання розпорядження на автомобіль сторонній особі та його подальшого продажу. В довіреності навіть не зазначено сімейний стан ОСОБА_4, що також підтверджує відсутність її усної та письмової згоди на продаж.

Відповідачем не надано розписки, яка б підтверджувала отримання ним грошових коштів у борг, в рахунок якого нібито продано автомобіль.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 25 вересня 1992 року по 21 вересня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19 листопада 2007 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, місто Куп'янськ, вулиця Українська, 23.

13 лютого 2003 року автомобіль ГАЗ-2217, д.н. НОМЕР_5 зареєстровано на ім'я ОСОБА_4

17 лютого 2010 року ОСОБА_4 видано довіреність щодо користування та розпорядженням автомобіля ГАЗ-2217 на імя ОСОБА_13 та ОСОБА_8

03 січня 2013 року автомобіль ГАЗ-2217 перереєстровано на іншу особу на підставі довідки рахунку ДПІ280327 від 03 січня 2013 року ТФ «Автолюбитель». Підстава для реєстрації вищевказаного автомобіля була знищена в зв'язку з закінченням терміну зберігання. На даний час автомобіль зареєстрований на ім'я ОСОБА_9

15 квітня 2010 року автомобіль RENAULT Logan, реєстраційний номер НОМЕР_6, 2010 року випуску, зареєстровано на ім'я ОСОБА_4

18 квітня 2017 року автомобіль перереєстровано з ОСОБА_4 на іншу особу (а.с.47).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_10 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що майнові права позивачки підлягають захисту, оскільки ОСОБА_4 відчужено спільне сумісне майно, та визнання права власності на 23/100 житлового будинку є належним способом захисту.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (пункт 22); вирішуючи спори між подружжям, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (пункти 23, 24); у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв'язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на спільне майно.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оспорюється, що автомобілі ГАЗ-2217 та RENAULT logan придбані у період перебування ОСОБА_14, та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі та є спільним сумісним майном.

Шлюб між сторонами розірвано 21 вересня 2015 року; шлюбні відносини припинені у 2013 році, про що зазначено у рішенні суду.

Оскільки автомобіль ГАЗ продано 03 січня 2013 року, а місяць припинення шлюбних відносин не зазначено, то суд приходить до висновку, що автомобіль продано в період зареєстрованого шлюбу, а тому підстав для стягнення 1/2 частини вартості автомобілю не вбачається.

Автомобіль RENAULT logan 18 квітня 2017 року перереєстровано на іншу особу, тобто, відчуження автомобілю зроблено після розірвання шлюбу, майже через два роки після розірвання шлюбу, а тому з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина коштів, за які здійснено його продаж, а саме 55216 грн. 28 коп.

Посилання ОСОБА_4 щодо погашення боргу у сумі 4400 доларів США, які вони разом з позивачкою брали у борг для ремонту будинку шляхом продажу автомоблію - безпідставне.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів щодо отримання коштів борг в інтересах подружжя відповідачем не надано. З розписки, складеної ОСОБА_11 10 січня 2017 року, лише вбачається, що ОСОБА_4 погасив борг у сумі 4400 доларів США шляхом продажу автомобілю. Між тим, даних щодо дати укладення договору позики та отримання коштів розписка не містить. Отже, вважати, що кошти отримані у період перебування сторін у шлюбі -не можна.

Ставлячи питання про припинення права власності на 23/100 житлового будинку та визнання за нею права власності на цю частку ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач як фізична особа-підприємець припинив свою діяльність, заробітну плату або пенсію не отримує, у відповідача взагалі відсутній дохід, на яке можливо буде звернути стягнення.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі відповідно - Перший протокол; Конвенція). Держави-учасниці Конвенції зобов'язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосовується українськими судами як джерело права.

Тому слід ураховувати, що ЄСПЛ, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював низку загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення статті 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом статті 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України передбачено що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

ОСОБА_4 та ОСОБА_10 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Ставлячи питання про визнання за нею права власності на 23/100 частин з належних ОСОБА_4 50/100(1/2) ОСОБА_1 зазначає, що відповідач винен їй за два автомобілі 143666 грн. 28 коп., а коштів у нього немає, а тому вважає, що це є підставою для задоволення її позову в цій частині.

Між тим, обставини, на які посилається ОСОБА_10 не є підставою для припинення права власності на частку відповідача у майні, оскільки вони стосуються порядку виконання рішення про стягнення компенсації вартості автомобіля.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -задовольнити частково .

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 04 червня 2018 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошової компенсації та визнання права власності - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4( ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області 04 березня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, АДРЕСА_2,) на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_3, виданий Куп'янським МРВ УМВС України в Харківській області 10 листопада 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, АДРЕСА_2, 23) в порядку поділу спільного майна подружжя грошову компенсація 1/2 частини вартості автомобілю RENAULT Logan у сумі 55216 грн. 28 коп.(п'ятдесят п'ять тисяч двісті шістнадцять гривень двадцять вісім копійок)

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 954 грн. 93 коп.( дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні дев'яносто три копійки).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко