Справа №601/1356/18
Провадження № 2/601/644/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Мочальської В.М.

за участю секретаря Коляди О.В.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/1356/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3, який є її колишнім зятем. Позивач також зазначила, що відповідач понад 10 останніх років без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, проте з реєстраційного обліку місця проживання не знявся. З врахуванням викладеного просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування належним їй на праві власності житловим приміщенням.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2018 року закрито підготовче судове засідання у даній цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 7 листопада 2018 року о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 позовну заяву підтримали з наведених у ній мотивів, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин неявки у судове засідання повторно не з'явився, відзиву на позов не подав. З врахуванням наведеного та за згодою позивача суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши вступне слово позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 602 від 11 серпня 2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94356503 від 11 серпня 2017 року.

З довідки № 684, що видана 25 липня 2018 року Старопочаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що до складу сім'ї ОСОБА_1 входить ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з актом проведення обстеження домогосподарства, що затверджений 25 липня 2018 року Старопочаївським сільським головою Горпинюком М.В. встановлено, що ОСОБА_3 протягом десяти років в с. Старий Почаїв Кременецького району Тернопільської області не проживає.

Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин не проживає у житловому будинку ОСОБА_1 понад один рік, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_1, що створює перешкоди позивачу як власнику житлового будинку у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, сторонами не надано.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 209 - 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 - 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355, пп. 15.5 п.15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимогст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Представник позивача: адвокат ОСОБА_2, місце перебування: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_1.

Головуючий