УХВАЛА

07 червня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

з участю

позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, антимонопольного комітету України, національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання прав споживача , зобовязання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, антимонопольного комітету України, національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання прав споживача , зобовязання вчинити дії.

Головуюча у справі суддя Панас О.В. в судовому засіданні заявила про самовідвід.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачає наступне:

"Кожен має право на справедливий... розгляд його справи...незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..."

Відповідно до ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ( № 3477- IV від 23.02.2006 року із змінами до доповненнями) , суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду у справі « Білуха проти України» ( заява № 33949/02) від 09.11.2006 року встановлено, що відповідно до установленої практики Європейсього Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Таких доказів суду у даній справі не надано.

Стосовно об'єктивного критерію це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн протиШвейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_10 проти Iспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

З врахуванням вищезазначеного рішення Європейського суду, а також з метою втіленння довіри до суду громадськості у демократичному суспільстві, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Мотивуючи підстави самовідводу, посилається на те, що під час судового розгляду у даній справі у судовому засіданні, яке відбулося 27.04.2018р. ОСОБА_1 обгрунтовуючи заявлений відвід судді вказала на той факт, що під головуванням судді Панас О.В. розглядалався її позов до ВАТ «Ей-І-Ес Рівнеобленерго» про стягнення шкоди. Після розгляду справи по суті нею подавалися скарги на дії судді.

Дійсно, у провадженні судді Панас О.В. перебувала справа цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Ей-І-Ес Рівнеенерго» про стягнення шкоди. Справа була розглянута по суті. Проте, ОСОБА_1 скориставшись правом на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду з підстав непогодження з прийнятим судовим рішенням подавала скарги на дії судді у відповідні контролюючі органи .

ОСОБА_1 вважає, що заявлення суддею самовідводу є доцільним та правильним , виходячи з позицій Європейського суду .

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ»єктивності судді

На думку суду, обставини, викладені у заяві про самовідвід, заслуговують на увагу.

Суд визнає, що та обставина, що позивачка ОСОБА_1 озвучила вищевикладені факти у судовому засіданні щодо звернення зі скаргами щодо дисциплінарного проступку судді за минуванням 4 років з дати постановлення рішення, в якій просила притягнути суддю Панас О.В. до дисциплінарної відповідальності за вчинені під час розгляду справи процесуальні дії може викликати у відповідачів сумніви в обєктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи, оскільки такі дії є тиском на суддю при розгляді справи та, певною мірою, шантажем з метою ухвалення потрібного позивачу рішення.

Як слідує з вимог частини першої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід.

Керуючись п.5 ч.1 ст.36, ст.39,40,41 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заявлений головуючою суддею Рівненського міського суду Панас О.В. самовідвід- задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, антимонопольного комітету України, національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання прав споживача , зобовязання вчинити дії, у відповідності до ст.33 ЦПК України передати до канцелярії Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвала оскаpженню не пiдлягає.

Суддя О.В.Панас