Справа №705/3385/18
2/705/2033/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Мазуренко Ю.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Відділ державної реєстрації Уманської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
В серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Третьою особою зазначено-Відділ державної реєстрації Уманської міської ради. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №29 по вул. Тищика, 17 в м. Умань Черкаської області та зобовязати Відділ державної реєстрації Уманської міської ради Черкаської області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 26.10.2017 року належить квартира АДРЕСА_1, яку позивач придбала у відповідача ОСОБА_2 Позивач вказує, що після укладення вище зазначеного договору купівлі-продажу, позивач ОСОБА_1, як власник, почала проживати у придбаній нею квартирі, а відповідач ОСОБА_2 зїхала з квартири та переїхала на постійне місце проживання з м. Умань Черкаської області в невідомому позивачу напрямку, проте не знялася з реєстраційного обліку у вказаній квартирі та в добровільному порядку дане питання вирішити неможливо. У позові також зазначено, що факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 підтверджується довідкою, виданою Головою правління ОСББ «Тищика 17». Позивач в позові вказує, що відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, але фактично в ній не проживає. Також позивач вказує на те, що вона сама утримує квартиру, здійснює платежі за комунальні послуги та несе всі витрати по її утриманню. Крім того, відповідач ОСОБА_2 не являється членом її сімї і позивачу не відоме її нинішнє місце проживання. Оскільки відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, то на цих підставах позивач вимушена звернувся з відповідним позовом до суду.
Позивач ОСОБА_3, будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання, в судове засідання не зявилася. Однак, на адресу суду подала заяву, в якій розгляд справи просила проводити у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином.
Представник третьої особи- Відділу державної реєстрації Уманської міської радив судове засідання не зявився, однак на адресу суду надіслали заяву за підписом начальника відділу ОСОБА_4, в якій вказували, що не заперечують проти задоволення позову, при розгляді справи покладаються на думку суду. Також, в заяві просять справу проводити у відсутність представника третьої особи.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 26.10.2017 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відміткою у її паспорті серії НС № 337075, проте у вказаній квартирі не проживає після її продажу 26.10.2017 року, що підтверджується довідкою, виданою Головою правління ОСББ «Тищика 17».
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна буд-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» відповідно до ст. 107 ЖК України (аналогічна ст.167 ЖК України) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, утворення сім'ї в іншому місці, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 по вул. Тищика, 17 м. Умань, Черкаська область, є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Позовна вимога про зобов'язання відділу державної реєстрації Уманської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання не підлягає задоволенню з таких підстав.
З норм статей 3, 7, 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11.12.2003 вбачається, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється вповноваженим органом реєстрації виконавчим органом міської ради відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України правил на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення цієї особи права користування житловим приміщенням. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 ЦПК України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання суду дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Виходячи зі змісту положень ЦПК України щодо компетенції суду, останній не може підміняти інший державний орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього державного органу. Судовий захист повинен сприяти відновленню порушеного права особи, яка звернулася за таким захистом.
У зв'язку з наведеним суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відділу державної реєстрації Уманської міської ради зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання не може бути задоволена.
Крім того, позивач звертаючись до суду зазначила Відділ державної реєстрації Уманської міської радитретьою особою, а не відповідачем.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог- Відділ державної реєстрації Уманської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Відділ державної реєстрації Уманської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 29 по вулиці Тищика, 17 м. Умань Черкаської області.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Ю.В. Мазуренко