Справа № 523/7622/18
Провадження №6/523/359/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2018 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Середи І. В. по цивільній справі № 523/15572/16 - ц за позовом Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» до ОСОБА_1 та Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» про скасування розпорядження органу приватизації та визнання недійсним свідоцтва про право власності, відновлення права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Суворовського районного суду м. Одеси Середи І.В. знаходиться цивільна справа № 523/15572/16 - ц за позовом Одеського Ордена « Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» до ОСОБА_1 та Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» про скасування розпорядження органу приватизації та визнання недійсним свідоцтва про право власності, відновлення права власності на нерухоме майно.

Відповідачем ОСОБА_1 подана заява про відвід судді Середи І.В. посилаючись на те що:

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні всиляти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України»). У вказаній справі Європейський суд з прав людини зауважив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженність та безсторонність. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнів у його безсторонності.

Відповідач ОСОБА_1, вважає, що у даній справі наявні ознаки того, що головуючий суддя таку упередженість проявляє, а саме, що 12.04.2018 року у судовому засіданні суд відмовив у задоволенні його клопотання про залучення доказів, а саме документів, на підставі яких була проведена приватизація квартири № 20 по Миколаївській дорозі, 168 в м. Одесі. У той самий період і з тих самих підстав, що квартира позивача. Зазначені документи підтверджували, що приватизація квартир у будинку № 168 здійснювалась однаково на підставі законодавства, чинного на той час.

Також в своїй заяві про відвід відповідачем вказано, що водночас, суд задовольнив безпідставне клопотання представника позивача про проведення почеркознавчої експертизи. Цією експертизою позивач намагається з'ясувати питання справжності підпису директору заводу ОСОБА_2 у листі від 20.12.1994 року. Така експертиза є процесуально необґрунтованою, не збігається із завданнями цивільного судочинства. Документ складений вже після приватизації квартири і не може підтвердити чи спростувати законність приватизації. Більше того, особа, підпис якої підлягає дослідженню, померла, отримати експериментальні зразки її почерку неможливо, що є порушенням вимог п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, зат. Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_3 коментував, що наявність експериментальних зразків не має значення і експертиза може бути проведена. Нібито заздалегідь знаючи про її результат. Суд на таку поведінку уваги не звернув.

24.04.2018 року у судовому засіданні відповідачу вдруге було відмовлено у клопотанні про залучення додаткових доказів, які обґрунтовували заперечення проти позову. Крім того, представник окремо звернув увагу суду на те, що сам позивач у первинній редакції позову стверджував, що підпис на спірному документі був виконаний не директором заводу ОСОБА_2, а його заступником ОСОБА_4. Візуальний аналіз підписів цих осіб чітко свідчив, що вони не мають нічого схожого між собою. Незважаючи на відверті суперечності у позиції позивача, суд її повністю прийняв та відкинув всі обґрунтовані доводи відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні ухилявся від прямих відповідей на запитання і пояснювати такі протиріччя фактично відмовився. Головуючого, нажаль, така недобросовісна поведінка позивача цілком влаштувала.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом (п. 2 ч. З ст. 2 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.7,8 статті 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу ( самовідводу), якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до п.4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Середи І.В., задоволенню не підлягає, оскільки підстави для відводу судді Середи І.В. що передбачені ст.36 ЦПК України - відсутні.

Керуючись ст.ст. 36-40, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Середи І. В. по цивільній справі № 523/15572/16 - ц за позовом Одеського Ордена «Знак пошани» заводу продовольчого машинобудування «Продмаш» до ОСОБА_1 та Департаменту міського господарства Одеської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП ПЛЮС СЕРВІС» про скасування розпорядження органу приватизації та визнання недійсним свідоцтва про право власності, відновлення права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя