19.03.2018 Єдиний унікальний № 371/286/18
Провадження № 2/371/350/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

19 березня 2018 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаними позовними вимогами, посилаючись на ті обставини, що має перешкоди у відчуженні належної йому земельної ділянки, оскільки вона стала предметом, на який було накладено арешт в межах виконавчого провадження. Виконавче провадження є завершеним, просив звільнити майно з-під арешту.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у постанові № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У позовній заяві позивач не зазначив особу боржника, яким згідно правил, якими обґрунтована позовна заява, має бути не він, а інша особа, не вказав його дані відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно п.п. 5, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У змісті позовної заяви викладені обставини, які вказують на те, що власником арештованого майна є саме позивач. Вказані обставини підлягають уточненню.

Позивач повинен врахувати, що упорядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Недотримання обовязкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяв ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пятихатський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки поданої позовної заяви в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Розяснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук