Провадження № 2/127/2610/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого суді ОСОБА_1, при секретарі Тронт М.О., за участі представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради (виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування) до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради (виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і просила позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати дитину на опікування органам опіки і піклування Вінницької міської ради; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь та на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до дня повноліття сина шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, відкритий у банківській установі, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере належної участі у вихованні та утриманні сина, не піклується про його фізичний, моральний і духовний розвиток, проживає окремо на даний час дитина перебуває у закладі охорони здоровя, а мати у реабілітаційному центрі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2018 року було викликати свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (старший інспектор СЮП ВВП ГУНП України у Вінницькій області), ОСОБА_8 (головний спеціаліст ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради), ОСОБА_9 (фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді), ОСОБА_10, ОСОБА_11 (заступник начальника ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради), ОСОБА_12 (заступник головного лікаря міської лікарні «Центр матері та дитини»), ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17; витребувано від Вінницького міського суду Вінницької області для огляду у судовому засіданні матеріал справ № 127/6760/18, № 127/14102/18, № 127/10809/16-п, № 127/28230/17 відносно ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити; підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.06.2018 року № 01-00-011-27898 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні та не позбавляти її батьківських прав, однак не запропонувала жодної альтернативи ситуації, що склалася, зазначивши, що, перш за все, їй потрібно пройти реабілітацію від стресу; яким чином вона буде виконувати свої батьківські обовязки щодо виховання та утримання сина ОСОБА_4 суду не повідомила.

Свідок ОСОБА_6 (мати відповідача) у судовому засіданні показала, що її дочка ОСОБА_4 з підліткового віку стала вести аморальний спосіб життя (вживала алкогольні напої, не ночувала вдома, перестала вчитися тощо), у звязку з чим у них виникли конфліктні відносини, хоча у дитинстві ОСОБА_18 була зразковою дівчинкою; спосіб життя ОСОБА_18 є несумісним з належним виконанням нею батьківських обовязків щодо ОСОБА_18 (дитина брудна, голодна, мерзне, внаслідок чого часто хворіє, відстає у розвитку від інших дітей тощо).

Свідок ОСОБА_7 (старший інспектор СЮП ВВП ГУНП України у Вінницькій області) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 перебувала на обліку як дитина-правопорушник з 2013 року; є судимою за ч. 1 ст. 185 КК України, зараз у суді перебуває кримінальне провадження за ст. 389 КК України за невиконання покарання за попереднім вироком суду; на даний час ОСОБА_4 вже перебуває на обліку у звязку із народженням власної дитини, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обовязків щодо виховання дітей); ОСОБА_4 неналежним чином виконує батьківські обовязки щодо сина (знаходиться з дитиною вночі не вдома, дитина мерзне, хлопчик брудний тощо).

Свідок ОСОБА_8 (головний спеціаліст ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина; працівники ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради неодноразово відвідували їх за місцем проживання, ОСОБА_4 часто була відсутня вдома, хоча з квартири її не виганяли, місце свого перебування назвати відмовлялася; ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин; дитина більше тягнеться до бабусі, ніж до мами.

Свідок ОСОБА_9 (фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина (дитина брудна, голодна, у неї майже нічого немає з особистих речей); неодноразово з матірю дитини проводилися бесіди профілактичного характеру, проте все було марно; ОСОБА_4 часто була відсутня вдома з дитиною, однак місце свого перебування назвати відмовлялася; ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин, посилаючись на хворобу дитини; до 17.05.2018 року дитина біля тижня перебувала у чужих людей, а мати була невідомо де.

Свідок ОСОБА_11 (заступник начальника ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради) у судовому засіданні показала, що з ОСОБА_6 знайома майже з самого народження її сина ОСОБА_19, сімя перебуває на обліку, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради неодноразово розглядала ситуацію, яка склалася, намагалася допомогти (ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин, надавалася додаткова матеріальна допомога тощо), однак все було марно складалося враження, що ОСОБА_18 все це не потрібно; 17.05.2018 року ОСОБА_5 було вилучено та поміщено до закладу охорони здоровя, де хлопчик і перебуває на даний час, оскільки він був на тривалий час залишений матірю, яка перебувала невідомо де, з жінкою-інвалідом похилого віку; ОСОБА_18 лазив по смітниках, підбирав пляшки та допивав з них пиво.

Свідок ОСОБА_12 (заступник головного лікаря міської лікарні «Центр матері та дитини») у судовому засіданні показала, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, знає, оскільки він 6 разів перебував на лікуванні у міській лікарні м. Вінниці «Центр матері та дитини» (ОРЗ, бронхіт, дерматит, дефіцит маси тіла до 20% - недогодованість тощо), неодноразово виписувався недолікований за наполяганням матері, ОСОБА_4 грубила медичному персоналу, одного разу від неї був запах алкоголю, дитину мати залишала у палаті без нагляду, не попереджаючи медичний персонал, хлопчика доглядали інші жінки у палаті; з 17.05.2018 року дитина майже безперервно (на місяць відправляли до реабілітаційного центру) перебуває у міській лікарні м. Вінниці «Центр матері та дитини», куди була доставлена працівниками поліції та соціальної служби, зараз хлопчик здоровий, до нього часто приходить бабуся; якщо б мати дитини прийшла у належному стані, то її б до дитини пустили; на момент госпіталізації у дитини навіть не було розвинуто основні побутові та соціальні навички (дуже погано розмовляв, не вмів користуватися горщиком, не знав, що таке рідка їжа тощо), хоча фізичних та психічних відхилень у хлопчика немає.

Свідок ОСОБА_13 (сусідка) у судовому засіданні показала, що до 8 років ОСОБА_18 була «золотою» дитиною, займалася танцями, добре вчилася, її ставили у приклад іншим дітям, однак потім почала гуляти, палити, вживала алкогольні напої, мама і бабуся не могли з нею справитися, викликали поліцію; після народження дитини ОСОБА_18 не виправилася, не виконує батьківські обовязки щодо сина (дитина брудна, не купається, речі не пруться, голодна, мерзне ночами на вулиці, оскільки ОСОБА_18 часто приходить додому серед ночі).

Свідок ОСОБА_14 (сусід) у судовому засіданні показав, що ОСОБА_18 не виконує батьківські обовязки щодо сина, якщо б міг, то усиновив би хлопчика.

Свідок ОСОБА_16 (подруга баби відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, про що їй розповідала баба дівчини, оскільки самої ОСОБА_18 разом з дитиною майже ніколи немає вдома; чому ОСОБА_18 так змінилася - не знає.

Свідок ОСОБА_15 (подруга баби відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, видається, що взагалі не хоче бути матірю - ще під час вагітності палила, вживала «енергетики» та алкогольні напої, потім давала алкоголь і хлопчику, щоб спав, дитина голодна, не доглянута, боїться води, оскільки не звикла до купання.

Свідок ОСОБА_17 (мати біологічного батька дитини) у судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_20 є біологічним батьком сина ОСОБА_4 - ОСОБА_18, однак ОСОБА_18 не захотіла юридично оформити батьківство, з пологового будинку її забирав вже інший чоловік; чи виконує ОСОБА_18 батьківські обовязки щодо сина не знає, оскільки з нею майже не спілкуються.

Свідок ОСОБА_21 (мати подруги відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 є подругою її дочки, у сина ОСОБА_18 і у дитини її дочки спільний біологічний батько; ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, хлопчика не можна залишати з матірю - навесні 2018 року ОСОБА_18 залишила сина з нею інвалідом І групи по зору, та зникла на декілька днів, не залишила грошей, їжі (хлопчик шукав їжу у смітниках), у дитини майже не було одягу, іграшок взагалі не було; була вимушено повідомити органи соціального захисту щодо залишеної дитини.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_17, ОСОБА_17, ОСОБА_21, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є матірю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 320309 від 27.08.2015 року (а.с. 6). Як вбачається з ОСОБА_14 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 0, відомості про батька дитини записано на підставі ст. 135 СК України (а.с. 7).

З 17.05.2018 року до часу розгляду справи судом дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває у Міській лікарні м. Вінниця «Центр матері та дитини», що підтверджується повідомленням № 802 від 26.07.2018 року (а.с.51). Мати дитини ОСОБА_4 перебуває у центрі реабілітації «Дім батька», куди була переведена з центру реабілітації «Віфезда» в результаті непорозуміння із іншими особами, перебуваючими на реабілітації, що підтверджується довідкою Громадської організації «Полумя Надії» від 30.07.2018 року № 90 (а.с.52).

ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере участі у вихованні та утриманні сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток.

Зазначені факти підтверджуються наступним.

Як вбачається з Актів від 26.09.2017 року, 27.11.2017 року, 21.12.2017 року, 28.12.2017 року, 25.01.2018 року обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, було взято на облік у ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах, направлено сімю ОСОБА_16 до Вінницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді з метою здійснення соціального супроводу, вирішено здійснювати постійний контроль за станом виконання ОСОБА_4 батьківських обовязків щодо дитини, попереджено ОСОБА_4 про відповідальність за невиконання батьківських обовязків, викликано ОСОБА_4 на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради (а.с. 29-33).

Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 67 Вінницької міської ради» від 18.05.2018 року № 42 мати дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 приводила дитину неохайною, у брудному одязі, вихователі неодноразово вказували їй на це, але мати на ці зауваження не реагувала, а відповідно до довідок КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 46 Вінницької міської ради» від 31.10.2017 року № 162 та від 22.01.2018 року № 05, дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_4 приводила неохайною, речі брудні, з запахом тютюнового диму, на зауваження вихователя не реагує (а.с. 10-12).

Як вбачається з повідомлення № 01-7/683 від 16.08.2017 року Центру первинної медико-санітарної допомоги № 5 та Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 11.08.2017 року, при відвідуванні дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з мамою ОСОБА_4 неодноразово проведена бесіда щодо стану виконання батьківських обовязків, мати на зауваження не реагує, грубить медичним працівникам, рекомендації лікарів не виконує, від профілактичних щеплень дитині категорично відмовляється; незадовільні санітарно-побутові умови проживання та відсутність їжі становлять загрозу для здоровя та життя дитини (а.с. 16-17).

17.05.2018 року до Вінницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді надійшло повідомлення № 21 про те, що ОСОБА_4 залишила дитину у громадянки ОСОБА_21 за адресою: м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, б. 91, кв. 1, тривалий час не зявляється до дитини, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с. 13).

17.05.2018 року о 19.00 год. дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, був доставлений до приймального відділення Міської лікарні м. Вінниця «Центр матері та дитини» (де і перебуває до теперішнього часу) каретою швидкої допомоги у супроводі працівників поліції та міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, що підтверджується повідомленням Міської лікарні м. Вінниця «Центр матері та дитини» від 18.05.2018 року № 558 та Актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 17.05.2018 року (а.с. 14-15).

Постановами Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2016 року (справа № 127/10809/16-п), від 10.05.2018 року (справа № 127/6760/18), від 12.07.2018 року (справа № 127/14102/18), ОСОБА_4 притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обовязків щодо виховання дітей).

Крім того, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2018 року (справа № 127/28230/17) ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт, а на даний час Вінницьким міським суду Вінницької області розглядається кримінальне провадження № 0001580 (справа № 127/13685/18) за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Як вбачається з Висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 20.06.2018 року № 01-00-011-27898, позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним; з самого народження сина ОСОБА_4 неналежно виконувала батьківські обовязки по догляду та харчуванню дитини, неналежно піклувалася про виховання та розвиток сина (а.с. 4-5).

Свідок ОСОБА_6 (мати відповідача) у судовому засіданні показала, що її дочка ОСОБА_4 з підліткового віку стала вести аморальний спосіб життя (вживала алкогольні напої, не ночувала вдома, перестала вчитися тощо), у звязку з чим у них виникли конфліктні відносини, хоча у дитинстві ОСОБА_18 була зразковою дівчинкою; спосіб життя ОСОБА_18 є несумісним з належним виконанням нею батьківських обовязків щодо ОСОБА_18 (дитина брудна, голодна, мерзне, внаслідок чого часто хворіє, відстає у розвитку від інших дітей тощо).

Свідок ОСОБА_7 (старший інспектор СЮП ВВП ГУНП України у Вінницькій області) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 перебувала на обліку як дитина-правопорушник з 2013 року; є судимою за ч. 1 ст. 185 КК України, зараз у суді перебуває кримінальне провадження за ст. 389 КК України за невиконання покарання за попереднім вироком суду; на даний час ОСОБА_4 вже перебуває на обліку у звязку із народженням власної дитини, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обовязків щодо виховання дітей); ОСОБА_4 неналежним чином виконує батьківські обовязки щодо сина (знаходиться з дитиною вночі не вдома, дитина мерзне, хлопчик брудний тощо).

Свідок ОСОБА_8 (головний спеціаліст ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина; працівники ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради неодноразово відвідували їх за місцем проживання, ОСОБА_4 часто була відсутня вдома, хоча з квартири її не виганяли, місце свого перебування назвати відмовлялася; ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин; дитина більше тягнеться до бабусі, ніж до мами.

Свідок ОСОБА_9 (фахівець із соціальної роботи Вінницького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина (дитина брудна, голодна, у неї майже нічого немає з особистих речей); неодноразово з матірю дитини проводилися бесіди профілактичного характеру, проте все було марно; ОСОБА_4 часто була відсутня вдома з дитиною, однак місце свого перебування назвати відмовлялася; ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин, посилаючись на хворобу дитини; до 17.05.2018 року дитина біля тижня перебувала у чужих людей, а мати була невідомо де.

Свідок ОСОБА_11 (заступник начальника ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради) у судовому засіданні показала, що з ОСОБА_6 знайома майже з самого народження її сина ОСОБА_19, сімя перебуває на обліку, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради неодноразово розглядала ситуацію, яка склалася, намагалася допомогти (ОСОБА_5 було влаштовано до дитячого садка санаторно-курортного типу безкоштовно, однак мати його туди не водила з невідомих причин, надавалася додаткова матеріальна допомога тощо), однак все було марно складалося враження, що ОСОБА_18 все це не потрібно; 17.05.2018 року ОСОБА_5 було вилучено та поміщено до закладу охорони здоровя, де хлопчик і перебуває на даний час, оскільки він був на тривалий час залишений матірю, яка перебувала невідомо де, з жінкою-інвалідом похилого віку; ОСОБА_18 лазив по смітниках, підбирав пляшки та допивав з них пиво.

Свідок ОСОБА_12 (заступник головного лікаря міської лікарні «Центр матері та дитини») у судовому засіданні показала, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, знає, оскільки він 6 разів перебував на лікуванні у міській лікарні м. Вінниці «Центр матері та дитини» (ОРЗ, бронхіт, дерматит, дефіцит маси тіла до 20% - недогодованість тощо), неодноразово виписувався недолікований за наполяганням матері, ОСОБА_4 грубила медичному персоналу, одного разу від неї був запах алкоголю, дитину мати залишала у палаті без нагляду, не попереджаючи медичний персонал, хлопчика доглядали інші жінки у палаті; з 17.05.2018 року дитина майже безперервно (на місяць відправляли до реабілітаційного центру) перебуває у міській лікарні м. Вінниці «Центр матері та дитини», куди була доставлена працівниками поліції та соціальної служби, зараз хлопчик здоровий, до нього часто приходить бабуся; якщо б мати дитини прийшла у належному стані, то її б до дитини пустили; на момент госпіталізації у дитини навіть не було розвинуто основні побутові та соціальні навички (дуже погано розмовляв, не вмів користуватися горщиком, не знав, що таке рідка їжа тощо), хоча фізичних та психічних відхилень у хлопчика немає.

Свідок ОСОБА_13 (сусідка) у судовому засіданні показала, що до 8 років ОСОБА_18 була «золотою» дитиною, займалася танцями, добре вчилася, її ставили у приклад іншим дітям, однак потім почала гуляти, палити, вживала алкогольні напої, мама і бабуся не могли з нею справитися, викликали поліцію; після народження дитини ОСОБА_18 не виправилася, не виконує батьківські обовязки щодо сина (дитина брудна, не купається, речі не пруться, голодна, мерзне ночами на вулиці, оскільки ОСОБА_18 часто приходить додому серед ночі).

Свідок ОСОБА_14 (сусід) у судовому засіданні показав, що ОСОБА_18 не виконує батьківські обовязки щодо сина, якщо б міг, то усиновив би хлопчика.

Свідок ОСОБА_16 (подруга баби відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, про що їй розповідала баба дівчини, оскільки самої ОСОБА_18 разом з дитиною майже ніколи немає вдома; чому ОСОБА_18 так змінилася - не знає.

Свідок ОСОБА_15 (подруга баби відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, видається, що взагалі не хоче бути матірю - ще під час вагітності палила, вживала «енергетики» та алкогольні напої, потім давала алкоголь і хлопчику, щоб спав, дитина голодна, не доглянута, боїться води, оскільки не звикла до купання.

Свідок ОСОБА_17 (мати біологічного батька дитини) у судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_20 є біологічним батьком сина ОСОБА_4 - ОСОБА_18, однак ОСОБА_18 не захотіла юридично оформити батьківство, з пологового будинку її забирав вже інший чоловік; чи виконує ОСОБА_18 батьківські обовязки щодо сина не знає, оскільки з нею майже не спілкуються.

Свідок ОСОБА_21 (мати подруги відповідача) у судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 є подругою її дочки, у сина ОСОБА_18 і у дитини її дочки спільний біологічний батько; ОСОБА_4 не виконує батьківські обовязки щодо сина, хлопчика не можна залишати з матірю - навесні 2018 року ОСОБА_18 залишила сина з нею інвалідом І групи по зору, та зникла на декілька днів, не залишила грошей, їжі (хлопчик шукав їжу у смітниках), у дитини майже не було одягу, іграшок взагалі не було; була вимушено повідомити органи соціального захисту щодо залишеної дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя.

Ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно сина ОСОБА_22, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток, проживає окремо від неї, а залишення дитини з матірю є небезпечним для життя та здоровя дитини, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування, однак судом достеменно не було встановлено, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не може бути передана бабі ОСОБА_6, а тому передача дитини на опікування органам опіки і піклування Вінницької міської ради є передчасною.

При цьому, суд розяснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину,а тому відповідно до ст. ст. 180-183 СК України необхідно стягувати з ОСОБА_4 на користь та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 23.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також суд розяснює, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 19, 150, 151-155, 164 167, 169, 180-183 СК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь та на утримання неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 23.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зобовязати ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, для перерахування аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 35. кв. 68).

Виконавчий комітет Вінницької міської ради як орган опіки та піклування (м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ).

Повний текст судового рішення складено 11.12.2018 року.

Суддя