Справа № 654/2983/18
Провадження №2/654/1098/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В. М.

за участю секретаря Петришак В. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голопристанської міської ради Херсонської області, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

20.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права власності на житловий будинок за адресою: м. Гола Пристань, вул. Парусна, 72 за набувальною давністю, оскільки з 1998 року відкрито безперервно проживає у вказаному будинку, власниця ОСОБА_4 померла, спадкоємців немає. 14.07.1998 між позивачем та власницею будинку була укладена розписка, згідно з якою ОСОБА_4 отримала від позивача кошти у розмірі 8000 грн та зазначила, що у разі неповернення боргу вона не проти переходу права власності на вказаний будинок на позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, що вказані у позові, просив позов задовольнити. Також пояснив, що проживав у будинку в м. Гола Пристань по вул. Парусна, 72 лише один тиждень у 1998 році, коли проходив лікування у санаторії, більше у будинку не проживав.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що надана позивачем розписка викликає сумніви у її достовірності. Крім того, оглядом зазначеного нерухомого майна встановлено, що будинок майже зруйнований, двір занехаяний, електро- та газопостачання відключене, тому твердження позивача, що він з 1998 року та на сьогоднішній день проживає у даному будинку, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, не відповідають дійсності.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов також не визнала, пояснила, що житловий будинок, право власності на який просить визнати позивач, належить їй згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач намагається шахрайським шляхом заволодіти чужим майном, оскільки ніколи будинком не володів, там не проживав та не піклувався за померлою ОСОБА_4 Крім того, розписка надана позивачем викликає сумніви у її достовірності.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась.

Заслухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Окрім того, враховуючи положення частини першої та третьої статті 1277 ЦК України слід дійти висновку, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням, у встановленому вказаною статтею порядку.

Судом встановлено, що 02 січня 2000 року померла ОСОБА_4, якій належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами до нього, що знаходиться в м. Гола Пристань, вул. Парусна (раніше Ворошилова) буд. 72.

Позивач зазначає, що відкрито безперервно добросовісно володів житловим будинком по вул. Парусна, 72 в м. Гола Пристань Херсонської області, спадкоємців ОСОБА_4 не мала. Крім того, за життя, у 1998 році, ОСОБА_4 склала розписку, якою фактично погодила перехід права власності на вказаний будинок за ним.

Проте твердження позивача спростовуються матеріалами справи. Так, згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем її майна є ОСОБА_2 Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 103.

Крім того, надана позивачем розписка ОСОБА_4 про отримання 8000 грн від ОСОБА_1 та у разі неповернення коштів свідчить про перехід права власності на будинок, на думку суду, містить ознаки підроблення. Так, у розписці зазначено, що нерухоме майно розташовано по вул. Парусна в м. Гола Пристань Херсонської області. Проте вул. Ворошилова перейменовано на вул. Парусна лише у 2015 році (рішення Голопристанської міської ради Херсонської області №21 від 26.11.2015), а сама розписка датована 1998 роком.

Встановлені судами обставини свідчать про те, що позивач не є добросовісним набувачем, підстави для набуття права власності на будинок за правилами статті 344 ЦК України відсутні, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Голопристанської міської ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2018 року.

Суддя В. М. Сіянко