Справа № 127/5054/18
Провадження № 2/127/890/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В.В.,

за участі: секретаря Гончарука І.О., Помазанова М.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про витребування власником майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про витребування власником майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником квартири №10 в житловому будинку №79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, яку придбав за 180 000 грн., згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 05.12. 2009 року, зареєстрованого 23.12.2009 року в КП ВМБТІ. Заначений договір купівлі-продажу квартири ніким не визнано недійсним та не скасовано.

Позивач зазначає, що за період з 2009 року по 2014 рік, вказаний договір оспорювався в судах різних інстанцій, що перешкоджало позивачу із сімєю вселитися в придбану квартиру, а 25.11.2014 року, при виконанні Вишенським ВДВС рішення суду про виселення з квартири №10 в житловому будинку № 79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, позивачу стало відомо, що власником зазначеної квартири є ОСОБА_6, який надав державному виконавцю Витяг з державного реєстру права власності на вказану квартиру, з якого вбачалося, що квартира ним придбана за договором купівлі-продажу від 16.05.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2017 року витребувано у ОСОБА_6 та повернуто у власність ОСОБА_1 квартиру №10 в житловому будинку № 79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, однак при зверненні позивачем до державного реєстратора для реєстрації його поновлених прав на квартиру на підставі рішення апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2017 року, реєстратором було зазначено, що право власності на спірну квартиру перейшло від ОСОБА_6 до ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 14.11.2017 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2017 року, позов ОСОБА_1 забезпечено та накладено арешт на спірну квартиру №10 в житловому будинку № 79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці. При зверненні позивачем до державного реєстратора для реєстрації обтяження на квартиру, йому було відмовлено, оскільки право на спірну квартиру перейшло від ОСОБА_5 до ОСОБА_3, відповідно до договору купівлі-продажу від 17.12.2017 року, що змусило позивача звернутись до суду із даним позовом та просити суд витребувати у ОСОБА_3, у власність ОСОБА_1 спірну квартиру.

В судовому засіданні позивачч ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за обставин, викладених у позовній заяві та просили їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог та просили відмовити в їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Зясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції Україні кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 388 ЦК України визначено право власника на витребування майна від добросовісного набувача, зокрема, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Так, судом встановлено, що 05.12.2009 р. між ОСОБА_8 («Продавець») та ОСОБА_1 («Покупець») укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в якому вказано, що ОСОБА_1 придбав дану квартиру за 180000 грн., даний договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 і зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «ВМ БТІ» 23.12.2009 р. (а.с.7 )

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно власники квартири змінювались починаючи з 2009 року по 2017 рік. (а.с.8-18).

Відповідно до рішення апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2017 року, залишеним в силі Постановою Верховного Суду від 29.08.2018 року, витребувано у ОСОБА_6 та ОСОБА_10, як у добровільних набувачів квартиру №10, яка розташована в будинку №79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці та повернуто її у власність ОСОБА_1 квартиру №10 в житловому будинку № 79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці (а.с.19-21).

Згідно договору купівлі продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_11, від 17.12.2017 року, ОСОБА_3, придбав у ОСОБА_5 квартиру №10 в житловому будинку № 79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці за ціною 229 540,00 гривень (а.с.86-88).

Із пояснень третьої особи ОСОБА_5, та відповідача ОСОБА_3 судом встановлено, що про те, що квартира спірна і з приводу даної квартири розглядаються позови, останнього ніхто не повідомляв, з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_3, є добросовісним набувачем спірної квартири №10 в житловому будинку №79 по проспекту Космонавтів в м. Вінниці, оскільки придбав майно за відплатним договором у ОСОБА_5, який де факто не мав права його відчужувати, про що відповідач ОСОБА_3, як набувач, не знав і не міг знати.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене в сукупності, суд прийшов до переконання, що належна квартира позивачу ОСОБА_1, вибула із його володіння, на момент укладення договору купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, не з його волі, що також встановлено в рішенні апеляційного суду Вінницької області від 21.11.20117 року та постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року, а відповідно до ч.4 ст 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо витребування майна у добросовісного набувача є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України позивачу ухвалою суду від 26.03.2018 року відстрочено сплату судового збору до винесення рішення.

Згідно ч. 2 ст. 136 ЦПК України коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення рішення, витрати стягуються за судовим рішенням у справі.

Частиною 9 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Із пояснень позивача та його представника, інших учасників судового процесу та із досліджених матеріалів цивільних справ: № 127/25542/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_12, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, усунення перешкод в користуванні власністю; № 127/6814/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13, ОСОБА_12 про усунення перешкод в користуванні житлом; № 127/27196/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, ОСОБА_14 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та стягнення коштів, судом встановлено, що ні після скасування ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2013 р. рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.03.2013 р. та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2013 р. у цивільній справі № 212/2-2531/11, ні згодом ( після набрання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2014 р., згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 29.04.2014 р., про відмову в задоволенні позову ОСОБА_13 про визнання нікчемними договорів купівлі продажу спірної квартири) , ОСОБА_1 не вживав жодних заходів щодо повторної реєстрації свого права власності на спірну квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто, внаслідок власної недбалості і бездіяльності (необережної форми вини) позивача, у подальшому була отримана безперешкодна можливість продажу спірної квартири, власником якої в кінцевому результаті 17.12.2017 року, став відповідач ОСОБА_3, котрий на сьогодні є добросовісним власником квартири.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним стягнути із позивача ОСОБА_1 на користь держави 5792,87 грн., судового збору.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 215, 317, 318, 321, 328, 387 ЦК України, керуючись ст.ст.2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 90, 92, 95, 136, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про витребування власником майна - задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_3, як у добросовісного набувача, квартиру АДРЕСА_2 та повернути її у власність ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 5792 (пять тисяч сімсот девяносто дві) гривні 87 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Третя особа: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Повний текст рішення виготовлено 29.11.2018 року.

Суддя: В.В. Антонюк