У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд даної справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

29.11.2018 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, що належить відповідачу ОСОБА_3; та на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_4

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа № 308/11224/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 839 467,44грн.

Позивач вказує, що згідно інформаційної довідки №147298743 від 29.11.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зазначено, що на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 та невизначена частка у квартирі АДРЕСА_3. У разі не вирішення питання щодо забезпечення позову, відповідач може зловживаючи своїми правами та обовязками, відчужити належне йому майно, тому виконання прийнятого судом рішення буде значно важким, або навіть неможливим.

Згідно інформаційної довідки №147300558 від 29.11.2018 року за відповідачем ОСОБА_4 не зареєстровано права власності на майно. У звязку з чим позивач просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, предметом позову в даній цивільній справі є стягнення з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 839 467,44грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на частки квартиру АДРЕСА_3, що належить відповідачу ОСОБА_3, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Однак, заявник просить також накласти арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_4 ОСОБА_5, заявником не вказано конкретне майно на яке повинно бути накладено арешт, в той же час у заяві вказує, що за ОСОБА_4 відповідно до Інформаційної довідки №147300558 від 29.11.2018 року не зареєстровано право власності на майно.

Частиною 3ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимоги.

Однак, відсутність відомостей щодо належного ОСОБА_4 майна, позбавляє суд можливості оцінити співмірність вжитих заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та на частку квартири АДРЕСА_4, що належить відповідачу ОСОБА_3 в межах заявленої суми позовних вимог в розмірі ціни позову 839 467,44 гривень (вісімсот тридцять девять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 44 коп.) до вирішення спору по суті.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Закарпатській області та сторонам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5