Справа № 415/1085/18
Провадження № 2/415/938/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.18 року Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.01.1993р. посвідченого старшим державним нотаріусом Алчевської державної нотаріальної контори, реєстр №1-124. При виїзді з тимчасово окупованого м. Алчевськ зазначений договір купівлі-продажу було втрачено. 12.09.2017 року позивач отримав дублікат зазначеного договору купівлі-продажу, проте позивач не може провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки вказаний дублікат виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. На підставі викладеного, просив визнати за ним право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою договору купівлі-продажу.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача, позов підтримала у повному обсязі.

Представник відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу від 15.01.1993 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.7).

12.09.2017 року ОСОБА_1 отримав дублікат договору купівлі-продажу від 15.01.1993 року, про те зазначений дублікат виданий у (рос. мовою) «г. Луганск, Луганской Народной Республики», тобто на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) м. Алчевськ, Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється на підставі правовстановлюючих документів.

У пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 зазначено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно є власником вищевказаної квартири, а оскільки документ, що засвідчує належність позивачу такого права був втрачений, то вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 70,60 м. кв. житловою площею 47,50 м. кв. у зв'язку з втратою Договору купівлі-продажу квартири від 15.01.1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Алчевської державної нотаріальної контори, реєстр №1-124 замість втраченого.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, який набрав чинності з 15.12.2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Л.Б.Чернобривко