Провадження №2/760/238/18
Справа №760/8663/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Ковальській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2017 ОСОБА_1 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру позовних вимог у справі про стягнення аліментів.

Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона та відповідач уклалали шлюб 05.04.2003, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначила, що 21.09.2006 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач посилалася на те, що у лютому 2007 відповідач за цим позовом звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягнення коштів на утримання дитини, за наслідком чого рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2007 по цивільній справі № 2-2468 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, позов ОСОБА_2 був задоволений, а саме: за вказаним рішенням на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Вказала, що протягом десяти років вона отримувала на утримання дитини грошові кошти у розмірі 200 грн. щомісяця, але станом на теперешній час, сума утримання неповнолітньої дитини ніяким чином не індиксована, значно знецінена у зв'язку із пливом інфляційних процесів, є недостатньою для утримання дитини на рівні мінімального прожиткового мінімуму. Такі вимоги з боку позивача грунтуються на тому факті, що вона не має постійного достатнього грошового доходу, яким може фактично забезпечити себе та неповнолітню дитину необхідним мінімум.

На переконання позивача, що відповідач приховує власні доходи, на що вказують неодноразові факти його виїздів за межі України, що спростовує твердження відповідача про відсутність фінансової можливості сплачувати грошові кошти на утримання неповнолітньої доньки у мінімальному розмірі, який встановлений чиним законодавством України.

У зв'язку з наведеним, позивач звернулася до суду та просила змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2015 по справі № 2-6584/05 та уточнених рішенням того ж суду від 10.10.2007 по справі № 2-2468/2007, до розміру, встановленого Законом України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VII. З метою коригування та індексації розміру аліментів, стягнутих та коригованих за рішенням Дарницького районного суду м. Києва, вказаних у п. 1 прохальної частини позову, застосувати дію Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VII щодо коригування розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дати набранням вказаним законом чинності по дату винисення судом рішення за цим позовом. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченими ОСОБА_2 щомісячними аліментами та їх відкорегованим відповідно до Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VII щомісячними розмірами за період з 01.01.2017 по дату винисення судом цього рішення. Встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які має щомісячно сплачувати ОСОБА_2, на рівні, який відповідає Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VI, до досягнення дитиною повноліття та судовий збір покласти на ОСОБА_2.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20.06.2017 було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

25.06.2018 позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 18.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Також просила залишити наступні позовні вимоги: зметою коригування та індексації розміру аліментів, стягнутих та коригованих за рішенням Дарницького районного суду м. Києва, вказаних у п. 1 прохальної частини позову, застосувати дію Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VII щодо коригування розміру аліментів, стягнутих на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дати набранням вказаним законом чинності по дату винисення судом рішення за цим позовом; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченими ОСОБА_2 щомісячними аліментами та їх відкорегованим відповідно до Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VII щомісячними розмірами за період з 01.01.2017 по дату винисення судом цього рішення; встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які має щомісячно сплачувати ОСОБА_2, на рівні, який відповідає Закону України «Про державний бюждет України на 2017 рік» від 21.12.20016 № 1801-VI, до досягнення дитиною повноліття, - без розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. В матеріалах справи наявні його заяви, у яких він просив суд при визначенні розміру аліментів врахувати, що є непрацездатною особою, інвалідом 2 групи, отримує пенсію за інвалідністю, з якої відраховуються аліменти. Крім того, вказав, що має непрацездатних за віком та хворих батьків: батька ІНФОРМАЦІЯ_2, а також матір, ІНФОРМАЦІЯ_3

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08.12.2005 у справі № 2-6584/05 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, стягнуто з останнього аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дружини ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 28.10.2005 до досягнення дитиною трьох років, після досягнення дитиною трьох років стягнето з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10.10.2007 у справі № 2-2468 зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_2 за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 8.12.2005 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дружини ОСОБА_1 та утримувати їх в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 30.08.2016. Після досягнення ІНФОРМАЦІЯ_5 дитиною ОСОБА_3 трьохрічного вік, утримувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 і до досягнення дочкою ОСОБА_4 повноліття.

Позивачка, звертаючись до суду із вказаним позовом, посилалась на те, що відповідач приховує свій дохід, а аліменти у розмірі 200 грн. є недостатніми для утримання дитини, крім того вказана сума є знайчно меншою, ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частини доходу відповідача, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частина перша статті 181 СК України передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі за №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 27.09.2018 за період 2017 року ОСОБА_2 було нараховано дохід від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у розмірі 1,26 грн., від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат 260 грн., у 2018 році від АТ «Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 34 грн., від ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» 55 468,92 грн.

Беручи до уваги наведене, вбачається, що відповідач не має стабільного доходу. Також судом береться до уваги, що відповідач є інвалідом 2 групи, що підтверджено довідкою МСЕК серії 10ААА №764834.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Натомість, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.202007 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 18.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, та не суперечить вимогам чинного законодавства України.

З огляду на наведене, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 182, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.202007 в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_2, адреса: 02068, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1, адреса: 02068, АДРЕСА_2) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: