КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 381/1147/18
Головуючий у суді І інстанції - Осаулова Н.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2099/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді : Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д та просив скасувати постанову №ДВ/16 від 03 березня 2018 року, що винесена старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. та зобов'язати останню зробити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням фактично отриманого ним доходу, а не середнього заробітку по регіону.

Свою скаргу мотивував тим, що старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. Бойко М.Д. 03 березня 2018 року було прийнято постанову №ДВ/16, якою встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «ЛЕГІОН 2015», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 49 та постановлено щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати Боржнику після відрахування податків проводити в розмірі: по 50% всіх видів заробітку, до погашення заборгованості, яка на 28 лютого 2018 року становить 45 398, 71 грн. та ще 7 місяців, за період з 01 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року згідно заробітної плати. А далі по ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати 50%, крім стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, де можливо стягнення до 70%.

При постановленні даної постанови на думку заявника державним виконавцем не було враховано, що 14 травня 2016 року заявником було відкрито картковий рахунок на ім'я доньки ОСОБА_4, на який були здійсненні відрахування по сплаті аліментів, на загальну суму 13 797, 42 грн.

Також наголошується на необґрунтованості зазначеного боргу по сплаті аліментів у розмірі 45 398, 71 грн. станом на 28 лютого 2018 року. Відповідно до наданого заявником розрахунку, вважає, що сума по аліментам з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2018 року складала 23 704, 76 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 просив скасувати постанову №ДВ/16 від 03 березня 2018 року, винесеної державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яку мотивував тим, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не було взято до уваги докази про неправильний розрахунок заборгованості по аліментам розрахованого Печерським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві та прохання про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів за період з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2018 року державним виконавцем Бойко М.Д.

Вважає, що розмір заборгованості станом на 28 лютого 2018 року становить 2 556, 42 грн.

Враховуючи вищевикладене, просив скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року та задовольнити скаргу на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. у повному обсязі.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив врахувати, що в період здійснення державною виконавчою службою виконавчих дій за період з 2014 по 2018 роки, він був працевлаштований, про що надавав відомості державному виконавцю і тому вказаний розрахунок повинен бути вчинений виходячи з фактично отриманого ним доходу, а не із середнього по регіону заробітку.

Стягувач ОСОБА_5 заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, вважаючи дії державного виконавця правомірними, а судове рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, зацікавленої особи ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи вказану скаргу та відмовляючи у її задоволенні суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. при ухвалені оспорюваної постанови від 03 березня 2018 року відповідали діючому нормам Сімейного кодексу України та Закону України «Про виконавче провадження», а доводи заявника є необґрунтованими.

Однак повністю погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суду не може виходячи з наступного.

Так, судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2014 року у справі № 381/1596/14 позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 01 квітня 2014 року.

Виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду був виданий 14 квітня 2014 року та пред'явлений до виконання 25 квітня 2014 року до ВДВС Печерського РУЮ м. Києва, шо підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження, ухваленою державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м. Києва Гаєвським С.М. (а.с. 9, 95).

25 квітня 2014 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ГаєвськимС.М. було ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, ОСОБА_2, за місцем роботи в ТОВ «ВКФ «Тріада» за адресою м. Київ, бульвар Л. Українки, 34 (а.с.10, 94).

19 лютого 2016 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м. Києва Ченківським О.О. було ухвалено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 за місцем роботи в ТОВ «ВКФ «Тріада» за адресою м. Київ, вул. Щорса, 26 літ. «А» кімн. 143 ( а.с.88).

Аналогічна постанова вказаним державним виконавцем ухвалювалася також 16 січня 2017 року (а.с. 12).

08 лютого 2018 року головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м. Києва Ченківським О.О. було виготовлено Розрахунок заборгованості по аліментам боржника ОСОБА_2 за період з квітня 2014 року по 31 липня 2017 року на суму 45398,71 грн. Як вбачається вказаний розрахунок здійснений виходячи із середнього заробітку по регіону, а не з фактично отриманого боржником доходу за місцем роботи. ( а.с. 61).

13 лютого 2018 року головним державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ м. Києва Ченківським О.О. ухвалено постанову про передачу виконавчого провадження до Шевченківського районного віділу ДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва, за місцем розташування підприємства ТОВ «Легіон 2015» де працевлаштований боржник ОСОБА_2 (а.с.60).

03 березня 2018 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва Бойко М.Д. ухвалено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання та цього ж дня ухвалено постанову №ДВ/16, яку направлено головному бухгалтеру ТОВ «Легіон 2015», в якій зобов'язано проводити з боржника ОСОБА_2, з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків в розмірі по 50 % всіх видів заробітку до погашення заборгованості, яка станом на 28 лютого 2018 року становить 45398, 71 грн. та ще 7 місяців, за період з 01 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року згідно заробітної плати, а далі по ? частині всі видів заробітку.

Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині третій статті 195 СК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали) передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України &quol;Про виконавче провадження&q?ім; від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на момент складання довідки-розрахунку № 10520/4 від 08 лютого 2018 року), а також статтею 71 Закону України &qut-;Про виконавче провадження&qus ; від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

У частині дев'ятій статті 74 Закону України &qu-s;Про виконавче провадження&ques; від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на момент складання довідки-розрахунку № 10520/4 від 08 лютого 2018 року) передбачено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників.

Як вбачається із матеріалів справи заявник у справі ОСОБА_2 протягом з квітня 2014 року по лютий 2018 року був працевлаштований, про що також зазначалося і державним виконавцем у постановах про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 25 квітня 2014 року, 19 лютого 2016 року та 16 січня 2017 року. Факт працевлаштування ОСОБА_2 на час нарахування заборгованості по аліментах підтверджується також і наявними в матеріалах справи письмовими доказами : відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків від 17 жовтня 2017 року та 03 квітня 2018 року ( а.с. 37, 70 ), довідкою про доходи від 15 серпня 2017 року та 11 квітня 2018 року № 69 (а.с.39, 72 ), однак державним виконавцем зазначенні обставини не враховані та розрахунок заборгованості по аліментам проведений без врахування вказаних обставин, виходячи із середньомісячного заробітку в порядку ч.2 ст. 195 СК України, що на думку колегії є неправильним.

Відповідно до ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та скасування постановленої у справі ухвали Фастівського міськрайонного суду та задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 447, 451 ЦПК України, ст. 195 СК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2018 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати Постанову №ДВ/16 від 03 березня 2018 року, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві БойкоМ.Д.

Зобов'язатистаршого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д. зробити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з 01 квітня 2014 по 28 лютого 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Мотивований текст постанови виготовлено 29 листопада 2018 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв