Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/9082/18
Провадження № 2/711/2508/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, треті особи: Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, ПП «Автоком центр» про зняття арешту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до прокуратури Донецької області, треті особи: Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, ПП «Автоком центр» про зняття арешту з автомобіля НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що йому, на підставі Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.08.2018 року, належить автомобіль НОМЕР_2. Звернувшись 08.08.2018 року до Територіального сервісного центру № НОМЕР_1 МВС в Черкаській області він дізнався, що на вказаний автомобіль був накладений арешт прокуратурою Донецької області. Відомості про арешт внесені до НАІС Регіональним сервісним центром МВС в Донецькій області. Вказаний арешт був накладений ще в 2009 році і до даного часу не знятий.

Листом прокуратури Донецької області від 06.09.2018 року йому було повідомлено про неможливість надання інформації про рух кримінальної справи, оскільки відсутній доступ до оригіналів та копій документів даної кримінальної справи, а також було повідомлено про те що вказана кримінальна справа 14.05.2009 року була спрямована до суду в порядку ст. 232 КПК України.

Посилаючись на те, що він на законних підставах набув право власності на вказаний автомобіль та не є учасником кримінального провадження, просив звільнити автомобіль з-під арешту, накладеного 20.02.2009 року прокуратурою Донецької області.

Також з матеріалів позовної заяви вбачається, що арешт на автомобіль був накладений 20.02.2009 року у кримінальній справі № 67-2288(2009). Тому і скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

Частиною шостою статті 126 КПК України 1960 року, визначено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Однак нормами КПК України 1960 року не було визначено процесуального порядку скасування арешту майна за зверненням осіб, які не є учасниками кримінального провадження.

Разом з тим відповідно до статті 174 КПК України 2012 року (у чинній редакції) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Пункт 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року передбачає, що запобіжні заходи, в тому числі і скасування арешту майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, арешт на майно накладений за правилами кримінального судочинства підлягає скасуванню за правилами того виду ж судочинства. Але оскільки нормами КПК України 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб які, не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, при вирішенні зазначеного питання підлягають застосуванню норми КПК України 2012 року.

Аналогічних висновків ОСОБА_2 Верховного Суду дійшла при розгляді справ № 335/12096/15-ц (постанова від 15 травня 2018 року) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23 травня 2018 року).

Оскільки позивач просить звільнити від обтяження автомобіль НОМЕР_2, у вигляді його арешту, накладеного 20.02.2009 року прокуратурою Донецької області у кримінальній справі № 67-2288(2009), справу належить розглядати в порядку передбаченому статтями 174, 539 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід повернути суму сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 186 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Донецької області, третs особи: Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС в Черкаській області, Регіональний сервісний центр МВС в Донецькій області, ПП «Автоком центр» про зняття арешту.

Матеріали позовної заяви повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 1 від 26.10.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: В.М. Скляренко