Справа №478/2064/18 пров. №2/478/592/2018
У х в а л а

про відмову у відкритті провадження у справі

10 грудня 2018 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» в особі начальника установи ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В с т а н о в и л а:

06.12.2018 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в особі начальника установи ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано тим, що він проходив службу у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи. У жовтні 2018 року начальником установи видано наказ за №302/АГ-18 «Про призначення та проведення службового розслідування, щодо спроби доставки до зони, що охороняється, невідомих предметів та речовин начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітаном внутрішньої служби ОСОБА_1М.». За результатами службового розслідування, посадовими особами (членами комісії) ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» 22.10.2018 року складений висновок службового розслідування щодо звільнення з органів внутрішніх справ, начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи капітана внутрішньої служби ОСОБА_1, відповідно до п.8 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України». На підставі встановленого порушення, 24.10.2018 року начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_3 видано наказ за №123 ОС/СТ-18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 24.10.2018 року начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_3 видано наказ за №194 о/с-18, яким його звільнено зі служби у відповідності до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», на виконання наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивач вважає, що відповідачем невірно були встановлені фактичні обставини події, що виразилось у незаконному пронесені ним заборонених речей на територію охоронного обєкта, порушено порядок проведення службового розслідування та звільнення його зі служби. Посилаючись на вищевказане просив поновити його на роботі у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи та стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24.10.2018 року по 30.11.2018 року.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд повинен зясувати, чи належить справа до розгляду цивільної юрисдикції загальних судів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу такого висновку.

Подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства) та субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У п.2 ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

До поняття публічної служби включають діяльність працівників усіх інституцій, які виконують публічні завдання, в тому числі державна служба.

З позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що спір виник з приводу проходження позивачем публічної служби, тому є публічно-правовим. Такий спір не належить до цивільної юрисдикції.

Спори з приводу проходження публічної служби є предметом юрисдикції адміністративних судів України.

З урахуванням наведеного, розгляд такої справи згідно з положеннями ст.ст.19, 20 КАС України відноситься до компетенції адміністративного суду та проводиться в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Вказані обставини є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, суд розяснює позивачу, що йому необхідно звернутися із зазначеним позовом до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Виходячи з наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя

У х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, у відкритті провадження у справі за його позовом до Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» в особі начальника установи ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Дата складання ухвали - 10.12.2018 року.

Суддя