Провадження № 2/761/2757/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача різницю не виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8543,34 грн., витрат на правову допомогу та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.12.2016 року о 17год. 40 хв. в м. Києві по вул. Саксаганського, 109 на перехресті з вул. Л.Толстого, відбулася ДТП, за участю автомобіля марки «Ауді» д.н.з. НОМЕР_8, під керуванням ОСОБА_2 який порушив п. 16.6 ПДР, повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку, що спричинило до пошкодження транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті вчинення ДПТ, автомобіль марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 отримав пошкодження, чим було заподіяно майнову шкоду власнику транспортного засобу - ОСОБА_1 Відповідно до звіту №280317-5 від 28.03.2017 року вартість ремонту автомобіля марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 внаслідок ДТП складає 16545,70 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу з урахуванням зносу становить 8002,36 грн. Станом на дату ДТП, цивільна-правова відповідальність відповідача транспортного засобу - автомобіля марки ««Ауді» д.н.з. НОМЕР_8 була застрахована в ПрАТ «Юнівес», яким було здійснено часткову виплату страхового відшкодування. Оскільки страхова виплата здійснена ПрАТ «Юнівес»на користь позивача недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, то відповідач зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

03.12.2016 року, о 17 год. 40 хв., ОСОБА_2, у м. Києві по вул. Саксаганського, 109 перехрестя з вул. Л. Толстого, керуючи автомобілем марки «Audi» д.н.з. НОМЕР_8, повертаючи ліворуч не надав перевагу автомобілю марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_9, який рухався у зустрічному напрямку,в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.6 ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вчинення ДТП автомобіль марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 отримав пошкодження, чим було заподіяно майнову шкоду власнику транспортного засобу - ОСОБА_1.

Станом на дату ДТП, цивільна-правова відповідальність відповідача транспортного засобу - автомобіля марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 була застрахована в ПрАТ «Юнівес» за полісом АК /1938876.

Як вказує позивач, 29.03.2017 року ПрАТ «Юнівес» було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 8002, 36 грн. на підставі звіту від 28.03.2017 року № 280317-5.

Відповідно до Відповідно до звіту №280317-5 від 28.03.2017 року вартість ремонту автомобіля марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_9 внаслідок ДТП без врахування фізичного зносу складає 16545,70 грн.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Тобто сума збитків, які завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригоди і не включені до суми страхової виплати, становить 8543, 34 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, пунктом 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз'яснено, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Також, у відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду України від 20.01.2016 року за №6-2808-15 визначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вирішуючи вищевикладене, завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригода, у розмірі 8543,34 грн. підлягають стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої ним шкоди, оскільки ці збитки не включені до суми страхової виплати, яка виплачена ПрАТ «Юнівес».

Вказана сума підлягає стягненню на користь позивача, оскільки для ремонту належного йому автомобіля необхідно буде придбати саме нові запчастини, а слід враховувати їх вартість без врахування їх фізичного зносу, тобто із суми в розмірі - 16545,70 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2400,00 грн.

До матеріалів справи представником позивача долучено договір про надання правової допомоги від 16.05.2017 року укладений з позивачем, а також додаток до договору з розрахунком суми винагороди за надану правову допомогу, що складає 2400,00 грн.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати коштів в розмірі 2400,00 грн. за надання правової допомоги, у зв'язку з чим суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_7, адреса:) про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 8543, 34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: