АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

20 березня 2018 року

м. Харків

справа №635/7341/17

провадження № 22-ц/790/1848/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року (суддя Караченцев І.В.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання удаваними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та домоволодіння №25, розташованих по вул. Південна у с. Комуніст Харківського району Харківської області,-

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати удаваним договір купівлі-продажу житлового будинку №25 по вул. Південна, 25 в селищі Комуніст Харківського району Харківської області з господарськими будівлями та спорудами, укладений 12.08.2015 року між нею та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 та визнати удаваним договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,15 га, що розташована за адресою домоволодіння, укладений між тими ж сторонами 12.08.2015 року та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_7

В ході розгляду справи позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на належну ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку, площею 0,15 га і житловий будинок № 25, що знаходяться по вул. Південна, 25 в селищі Комуніст Харківського району Харківської області, заборонивши відчуження, передачу в заставу, обмін зазначеного майна, реєстрацію в ньому третіх осіб і подібні дії зі спірним майном до вирішення судом справи по суті.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19.12.2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку і житловий будинок, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі по справі можуть здійснити дії, спрямовані на реалізацію або відчуження у будь-який інший спосіб даного майна, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ № 550129 від 27.04.2012 року належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: селище Комуніст, Харківська область, вул. Південна, 25, який розташований на земельній ділянці 0,15 га, належної позивачу на підставі Державного акту на право власності на землю серія ХР-25-71-14228 від 05.10.1994 року.

12.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,15 га та житлового будинку № 25, що знаходяться по вул. Південна, 25 в селищі Комуніст Харківського району Харківської області.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначала, що спірний договір було укладено в результаті введення її в оману, оскільки її волевиявлення було направлено на отримання позики з передачею під заставу житлового будинку та земельної ділянки.

Крім того, звертаючись з клопотанням позивач вказувала, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про виселення останньої та її родини зі спірного будинку.

Таким чином, суд першої інстанції правильно застосувавши положення цивільного процесуального закону та врахувавши наведені обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність усіх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до труднощів або зробить неможливим виконати рішення суду, оскільки між сторонами виник майновий спір, а у відповідача або третьої особи, існує реальна можливість вільно розпорядитися належним йому майном.

При цьому апеляційний суд враховує, що питання обґрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову, оскільки дана процесуальна дія є оперативним заходом, що вживається для забезпечення виконання рішення суду у разі його потенційного задоволення. У даному ж випадку вжиті заходи забезпечення позову є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить відповідачу на час вирішення спору розпорядитися спірним майном.

Згідно п.1 ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,368,, 371, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, судова колегія,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_8