Справа № 333/1301/18
Провадження № 6/333/62/18
У Х В А Л А
Іменем України
16 березня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Бараховій Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за поданням державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіної А.С. про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, -
В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіної А.С. про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника.
Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Комунарському ВДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 314/1612/13-ц, виданого 18.07.2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КУ «ЗОКЛ» ЗОР суми заборгованості у розмірі 9 537, 09 грн.
З метою забезпечення виконання рішення суду 04.10.2016 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника, зроблено запити щодо наявного нерухомого майна, щодо отримання пенсії, заробітної плати. Згідно відповіді УПФУ від 25.10.2017 року боржник працює у ВЧ НОМЕР_1 . 08.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату. За відомостями ВЧ НОМЕР_1 , які надійшли до ВДВС 31.01.2018 року, боржник ОСОБА_1 виключений із списку військової частини. Боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року.
28.02.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , проте двері ніхто не відчинив, про що державним виконавцем складено відповідний акт.
Оскільки протягом тривалого часу виконання рішення суду є неможливим, просить надати дозвіл на примусове входження до помешкання боржника.
Державний виконавець у судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи без її участі.
У зв`язку із неявкою державного виконавця, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно зі ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язазний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.
18 липня 2013 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист по справі № 314/1612/13-к про стягнення з ОСОБА_1 коштів, витрачених на лікування потерпілого від злочину на користь КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» 9 537, 09 грн.
Постановою державного виконавця від 04.10.2016 року виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа відкрито.
За відомостями ДФС України від 08.02.2018 року, Пенсійного фонду України від 07.02.2018 року ОСОБА_1 на обліку не перебуває, у звітному 2017 році працював у військовій сатині НОМЕР_1 .
Згідно із повідомленням Військової частини НОМЕР_1 , 13 січня 2018 року ОСОБА_1 виключений із списків військової частини.
За даними, вказаними в актах, складених державним виконавцем від 10.02.2017 року, 17.11.2017 року та 28.02.2018 року, при виході за місцем мешкання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив.
Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.
У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.
Враховуючи зазначені положення про недоторканість житла, на думку суду, примусове проникнення до житла боржника при проведенні виконавчих дій є крайнім заходом, спрямованим на своєчасне виконання судового рішення, за наявності достатніх доказів, які свідчать, що всі можливості щодо здійснення виконавчих дій в площині Закону України «Про виконавче провадження» вичерпано і боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій.
Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження власника квартири, дозвіл на примусове входження до якої просить державний виконавець, та доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 проживає за вказаною адресою, беручи до уваги, що у своєму поданні державний виконавець просить суд обмежити право боржника, гарантоване Конституцією України, суд не вбачає достатніх підстав для надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника.
На підставі викладеного, керуючись ст. 30 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 260, 354, 439 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Щетинкіної А.С. про надання дозволу на примусове входження до помешкання боржника, - відмовити.
Копію ухвали надіслати державному виконавцю Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для відома.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя М.М. Дмитрієва