Справа № 750/198/18
Провадження № 6/750/199/18
У Х В А Л А

11 грудня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі

судді Требух Н.В.;

з участю секретаря судового засідання Будаш М.В.

головного державного виконавця Счасливої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Деснянського відділу ДВС міста Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 (далі - боржник), без вилучення паспортного документа, до виконання ним своїх зобовязань за рішенням суду.

В обґрунтування подання послалася на невиконання боржником рішення суду про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 54203,94 грн.

В судовому засіданні головний державний виконавець подання підтримав.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/750/598/18 від 21.03.2018 року виданого Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 54203,94 грн. Виконавче провадження відкрито 17.05.2018 року.

Державний виконавець зазначив, що боржник рішення суду не виконує, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснює, заборгованість не сплачує, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно положень статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути забезпечено судом як захід виконання судового рішення

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання рішення суду, державним виконавцем не надано.

Згідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Отже, виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям «ухилення» від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязання при наявності у нього реальної можливості виконати його.

Враховуючи викладене вище, вказане подання не підлягає задоволенню. Керуючись статтями 258 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні подання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до статті 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів в порядку, встановленому статтею 354, 355 ЦПК України.

Суддя Н.В.Требух