Справа № 165/1149/17
Провадження № 2/165/23/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
22 листопада 2018 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення, -
16 травня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що є власником 1/8 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №19757205. Вказує, що відповідач ОСОБА_2 є власником 5/6 частин житлового будинку, що знаходиться ща адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 квітня 2011 року, зареєстрованим у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №32361411, та 1/24 частини даного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №19929954. Крім того вказує, що у даному житловому будинку проживає його сестра ОСОБА_2 разом із своєю сімєю, будинок з невідомих йому причин поділений на дві окремих квартири, однак жодного рішення про фактичний поділ даного будинку не має, лише видано дві різних будинкові книги. Позивач зазначає, що відповідач створює йому перешкоди у користуванні даним житловим будинком, не дає ключі від частини житлового будинку та господарських споруд, не впускає у житло, перешкоджає у вільному доступі, у частину житлового будинку, куди він мав доступ відповідач поскладала свої речі, вказує, що це тепер її частина теж, так як його частина права власності є меншою. Позивач зазначає, що з даного питання звертався до правоохоронних органів, але результату не має. Тому позивач звернувся до суду, просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ, шляхом вселення його у даний житловий будинок та а передачею ключів від житлового будинку.
17 листопада 2017 року позивач ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог, просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у користуванні житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ, шляхом вселення його у житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ та передачею ключів від житлового будинку, та встановити порядок користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ: виділити йому у користування кімнату 2-4 площею 9,9 кв.м., кухню 2-2 площею 11,1 кв. м. та коридор площею 6,9 кв. м; виділити у користування відповідачу ОСОБА_2 коридор 1-1 площею 4,8 кв. м., кладовку 1-2 площею 3,7 кв. м., кухню 1-3 площею 11,6 кв. м., кімнату 1-4 площею 15,6 кв. м., кімнату 1-5 площею 14,7 кв. м., кімнату 2-3 площею 17,3 кв. м.
Ухвалою Нововолинського міського суду від 01 березня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та вселення зупинялося на час хвороби позивача ОСОБА_4.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подала до суду клопотання про залишення позовних вимог позивача в частині позовних вимог про встановлення порядку користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, вул. Грибовицька, 4, в іншій частині позовних вимог позов підтримує в повному обсязі з підстав наведених у ньому, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не заперечили щодо задоволення заяви позивача ОСОБА_4 щодо залишення без розгляду позову в частині позовних вимог про встановлення порядку користування житловим будинком. Відповідач позов визнала частково, визнає, що позивач дійсно має право на вселення і проживання в житловому будинку за адресою: вул. Грибовицька,4, м. Нововолинськ, Волинська область, проте не визнає вимоги щодо площі яку він хоче зайняти у даному житловому будинку.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2018 року позовні вимоги позивача ОСОБА_4 в частині позовних вимог щодо встановлення порядку користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, вул. Грибовицька, 4 та виділення у користування ОСОБА_4 кімнати 2-4 площею 9,9 кв.м., кухні 2-2 площею 11,1 кв.м., та коридору площею 6,9 кв.м; та виділивши у користування ОСОБА_2 коридору 1-1 площею 4,8 кв.м., кладовки 1-2 площею 3,7 кв.м., кухні 1-3 площею 11,6 кв.м., кімнати 1-4 площею 15,6 кв.м., кімнати 1-5 площею 14,7 кв.м., кімнати 2-3 площею 17,3 кв.м. залишено без розгляду.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволеннязважаючи на наступне.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 березня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №19757205, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_4 є власником 1/8 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ (а.с.5,6).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_2 є власником 5/6 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, м. Нововолинськ, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 6 квітня 2011 року, зареєстрованого у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №32361411, та 1/24 частини даного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 квітня 2017 року, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №19929954 (а.с.7-8,12-14).
Із будинкової книги вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4, якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Нововолинською ДНК 31 березня 2017 року №3-232 (а.с.9-11).
Із листа Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області №992 від 04.05.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_4 роз'яснено, що між ним та його сестрою виникли цивільно-правові відносини, які вирішуються в суді в порядку цивільного судочинства (а.с.15).
Статтею 7 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ст.317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ст 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_4 вчинялись активні дії, які свідчать про зацікавленість спірним житлом за адресою: вул. Грибовицька, 4, м.Нововолинськ, Волинська область зокрема звернення до правоохоронних органів 24.04.2017 року (а.с.15).
Крім того в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 фактично визнала, що позивач ОСОБА_4 має право на вселення та проживання у спірному будинку за адресою: вул. Грибовицька, 4, м.Нововолинськ, Волинська область, і фактично, як встановлено судом позивач ОСОБА_4 має бажання користуватись та володіти своєю власністю, проте відповідач ОСОБА_2 чинить йому у цьому перешкоди.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивач ОСОБА_4 є власником 1/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, в м. Нововолинську, Волинської області, проявляє інтерес до вказаного житла, намагається вселитись у дане житлове приміщення, суд приходить до висновку про те, що такі його дії свідчать про наявність інтересу до вказаного житла. Окрім цього, у матеріалах справи наявні докази того, що позивач намагався врегулювати спір мирно, відповідач чинила перешкоди позивачу у користуванні спірним житлом, і з наданих доказів вбачається, що позивач намагався вселитись у житловий будинок за адресою: вул. Грибовицька, 4, в м. Нововолинську, Волинська область власником якого в частині 1/8 він являється, тому суд позов задовольняє та вирішує вселити позивача ОСОБА_4 у житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, в м. Нововолинську, Волинської області та зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити позивачу ОСОБА_4 перешкоди в користуванні даним житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та передати ключі від житлового будинку.
Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Вселити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Грибовицька, 4, в м. Нововолинську, Волинської області та зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) не чинити ОСОБА_4 перешкоди в користуванні даним житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та передати ключі від житлового будинку.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер невідомий, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) в користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судових витрат по сплаті судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий підпис
Суддя М.М. Ушаков