ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Суми

Справа №581/784/17

Номер провадження 22-ц/788/400/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Кузьмінського О.В. у приміщенні Липоводолинського районного суду Сумської області

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У жовтні 2017 року ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 з позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н від 13 січня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за ним станом на 11 вересня 2017 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 15053 грн. 81 коп., яку позивач і просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року позов було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» 3004 грн. 34 коп., з яких: 2847 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом та 157 грн. 07 коп. - заборгованість по процентах.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення відсотків за користування кредитом змінити, збільшивши цей розмір до заявленого у позові, а також скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за пенею, штрафом (фіксована частина) та штрафом (процентна складова) та ухвалити нове рішення про задоволення цих вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості по пені, штрафу та відсотків у розмірах заявлених у позові та обраховуючи відсотки виходячи із облікової ставки Національного банку України, суд першої інстанції вважав, що сторонами не було обумовлено сплата штрафу, пені у разі порушення зобов'язання та не визначено розмір відсотків за користування кредитним коштами.

Утім погодитися з таким висновком не можна з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви та довідки банку про умови кредитування з використанням кредитка «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» за яких відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку (а.с. 7, 89-90) .

Згідно з довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» за вищезазначеним договором відповідач отримав кредитну картку зі строком дії до останнього дня листопада 2014 року, а потім ним була отримана картка зі строком дії до останнього дня листопада 2017 року (а.с.76).

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач уклав кредитний договір на умовах передбачених Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і отримав кредитний ліміт на кредитну картку у сумі 5000 грн.00 коп.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором за відповідачем станом на 30 квітня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 15053 грн. 81 коп., з яких: 2847 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом; 3013 грн. 88 коп. - по відсотках за користування кредитом; 7999 грн. 62 коп. - за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 693 грн. 04 коп. штрафу (процентна складова) (а.с. 4, 5-6).

Розрахунок щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Проте лише зазначена Довідка підписана позичальником, а Умови і правила всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінал цього документу кредитором відповідачу переданий не був, у зв'язку з чим його не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Колегія суддів вважає, що всупереч вимогам ст.ст. 11-13 ЦПК України позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що за час дії договору мав право на нарахування підвищених відсотків за користування кредитом, оскільки умовами укладеного договору, зокрема Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана позичальником і є складовою частиною укладеного договору, розмір відсотків за користування кредитними коштами становив 2,5 % у місяць (30% річних) і нарахування підвищених відсотків не передбачено.

Відтак, розмір процентів, виходячи з умов укладеного між сторонами договору складає 1882 грн.17 коп.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

З Довідки про Умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, а отже є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується за формулою: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка по договору)/ 30 - нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочки по кредиту чи відсотках 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. і більше, а штраф у розмірі 500 грн. + 5% суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій нараховується за порушення строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач допустив порушення строків платежів за грошовим зобов'язанням та несвоєчасно погашав виниклу заборгованість за кредитним договором, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею та штрафом є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за пенею у сумі 480 грн. 00 коп. та 736 грн. штрафу.

У зв'язку з викладеним, рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині відмови у стягненні пені та штрафу підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови і зміні в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами шляхом збільшення присудженої до стягнення суми з 157 грн. 07 коп. до 1882 грн. 17 коп.

Беручи до уваги викладене, підлягає зміні і проведений судом розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 631 грн. 84 коп. на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 730 грн. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року в даній справі в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені скасувати, а в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом - змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу та пені задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» 480 грн. заборгованості за пенею і 736 грн. штрафу, а також 1882 грн. 17 коп. відсотків за користування кредитними коштами.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 631 грн. 84 коп. на компенсацію сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 730 грн.00 коп. на компенсацію судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : С. Г. Хвостик

С. С. Ткачук