Справа № 266/5889/18
Провадженя№ 2/266/1172/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання непрацездатної дружини в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 31.03.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Центральному районному у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. В зв'язку із неприязними відносинами між нею та ОСОБА_2 вони мешкають окремо. Не зважаючи на те, що відповідачу відомо про вагітність ОСОБА_1, він не надає їй матеріальної допомоги для забезпечення гідного утримання себе під час перебування в стані вагітності. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на утримання дружини аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою від 22 жовтня 2018 року відкрито спрощене провадження по справі.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ОСОБА_2, вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя.

Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

31.03.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Центральному районному у м. Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області (а. с. 6)

Шлюб сторонами не розірвано, однак сторони по справі мешкають окремо - місцем мешкання позивача є б. 14 по пров. Герцена в Приморському районі м. Маріуполя, місцем мешкання відповідача є б. 84 по вул. Уральська в м. Маріуполі.

Згідно довідки №210, виданої КЗ «Пологовий будинок №2 м. Маріуполя» ОСОБА_1 станом на 19.09.2018 року має термін вагітності 30 тижнів, отримавши довідку для надання державної допомоги в період з 19.09.2018 року по 22.01.2019 року. (а. с. 7)

Відповідач матеріальної допомоги на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_1 не надає.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85СКУкраїни регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на теперішній час з нього стягуються аліменти на утримання доньки.

У зв'язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років,позивачка немає змоги працювати і утримувати себе.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, також визнав позовні вимоги в повному обсязі, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України№ 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З наданих суду матеріалів вбачається, що відповідач, який є чоловіком ОСОБА_1, добровільно не надає допомоги на утримання своєї вагітної дружини, заперечень проти батьківства не надав, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки позивач подала позов 05.10.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 05.10.2018 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Відповідно до ст.192ч.1СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 180, 181, 259, 263-265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (87501, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (87519, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (87519, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (87501, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) аліменти на утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, 05.10.2018 року та до досягнення спільною дитиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 (87519, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 27.11.2018 року.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.