Справа № 581/149/18
Провадження № 2/581/101/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2018 року селище ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

за участю секретаря Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

02 березня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом.

Вимоги обгрунтовує тим, що 21 червня 2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобовязань, станом на 21 лютого 2018 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 19240 грн. 86 коп., з яких: 831 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 10632 грн. 10 коп. заборгованість по процентам, 6385 грн. 09 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 892 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова).

Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 шляхом оформлення заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, яку підписала відповідач, було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, без визначення його розміру, зі сплатою за користування кредитом на суму залишку заборгованості.

Підписавши вказану заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки, ОСОБА_3 підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають даний договір.

Вказана заява та довідка місять умови отримання позичальником коштів, відсоткову ставку за користування грошима, порядок та правила нарахування пені та штрафів.

18 серпня 2015 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб та узяла прізвище чоловіка ОСОБА_2.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, останній платіж на її погашення було проведено 06 червня 2017 року у розмірі 520 грн.

За підрахунками банку станом на 21 лютого 2018 року заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором склала 19240 грн. 86 коп., з яких: 831 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 10632 грн. 10 коп. заборгованість по процентам, 6385 грн. 09 коп. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 892 грн. 42 коп. - штраф (процентна складова).

За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст. 526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, ОСОБА_2 допустила заборгованість по сплаті відсотків, що в силу ст. 1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з неї на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки та пеню.

Через неналежне виконання відповідачем кредитного договору право банку на володіння, користування та розпорядження належними йому грошима є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача виниклої станом на 21 лютого 2018 року заборгованості по кредитному договору.

Однак суд не вбачає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення штрафу, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобовязання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів у розмірі 500 грн. та 892 грн. 42 коп слід відмовити, оскільки стягнуто пеню.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування.

Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст. 141 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 92,76 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1634 грн. 43 коп. (1762 грн. х 92,76%).

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» виниклу станом на 21 лютого 2018 року заборгованість за кредитним договором б/н від 21 червня 2011 року у розмірі 17848 грн. 44 коп., з яких: 831 грн. 25 коп. заборгованість за кредитом, 10632 грн. 10 коп. заборгованість по процентам, 6385 грн. 09 коп. - пеня, а також 1634 грн. 43 коп. судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»; вул. Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро; .

Відповідач: ОСОБА_2; вул.Фрунзе, буд.5, селище ОСОБА_1, Сумська область; РНОКПП: НОМЕР_1.

Суддя Д. В. Сізов