Справа № 2-204/11
Провадження № 4-с/487/21/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчих проваджень та повернення виконавчих документів без виконання,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчих проваджень та повернення виконавчих документів без виконання.

У своїй скарзі заявник зазначила, що 16.12.2017 року вона отримала копії постанов державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчих проваджень № 55236349 та № 55235995 та з цього їй стало відомо, що у цьому відділі ДВС на виконанні знаходяться виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1412/5365/12 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва по цивільній справі про стягнення з неї, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та судового збору.

Також, їй стало відомо, що на прикінці листопада 2017 року до Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції звернувся представник Банку із заявами про прийняття виконавчих документів до примусового виконання, з виконання виконавчого листа №2/1412/5365/12.

На підставі цих заяв, були відкриті виконавчі провадження № 55236349 та № 55235995. Але звертаючись до відділу ДВС із заявами представник стягувача приховав від державного виконавця ту обставину, що ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.09.2016 року, залишеною у силі ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 23.11.2016 року по цивільній справі про стягнення з неї, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та судового збору , у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа №2/1412/5365/12 до виконання було відмовлено.

Посилаючись на вищенаведене, просила зобовязати державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 55236349 та № 55235995 та повернути стягувачу виконавчі документи без виконання, на підставі п.2 та п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду.

Заявник у судове засідання не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник Заводського відділу ДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання не зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України регламентовано, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, 08.12.2017 року відкрити виконавчі провадження за № 55236349 та за № 55235995 з виконання виконавчих листів 2/1412/5365/12 виданих Заводським районним судом м.Миколаєва по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати.

Між тим, ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.09.2016 року, у задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчих листів по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, було відмовлено, з наступних підстав.

Так, рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.12.2012 року, набрало чинності 22.04.2015 року, про що було достеменно відомо представнику ПАТ «УкрСиббанк» присутньому у судовому засіданні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Копія даного рішення була отримана представником банку 24.04.2015 року.

Протягом року після набрання рішення чинності ПАТ «УкрСиббанк» з заявою про видачу виконавчих листів не зверталось. Подана заява про поновлення строку не містить жодного доводу на підтвердження пропущення строку предявлення виконавчих листів до виконання з поважних причин.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 23.11.2016 року, ухвала Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.09.2016 року залишена без змін.

При здійсненні своїх повноважень державний виконавець, зокрема, керується положеннями Закону України "Про виконавче провадження", яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (1999 року), що діяв на момент видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, відповідно до п.5 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року) виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом; п. 7. виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.1ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року зі змінами, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За п.2 ч. 4. ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (2016 р., що діє на момент відкриття виконавчого провадження) встановлено, що якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання, такий виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_1 та вважає за необхідне скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 55236349 та № 55235995, оскільки Заводським відділом ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, не подано до суду доказів на підтвердження поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчих листів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 258-261, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про відкриття виконавчих проваджень та повернення виконавчих документів без виконання, задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, скасувати постанови про відкриття виконавчих проваджень № 55236349 та № 55235995 від 08.12.2017 року з виконання виконавчих листів 2/1412/5365/12 виданих Заводським районним судом м.Миколаєва по цивільній справі про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати.

Зобовязати державного виконавця Заводського відділу ДВС м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду.

Повернути стягувачу виконавчі документи без виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя: Ж.П. Павлова