Справа № 266/6466/18
Провадження № 2-о/266/470/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Дяченко Д.О., за участю секретаря Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, зазначивши, що є сином ОСОБА_2, який помер 16 жовтня 2018 року в м. Донецьку, Донецької області. Заявник отримав документи про смерть померлого неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав заявнику було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому йому було відмовлено Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. У звязку із цим просив встановити факт смерті померлого в м. Донецьку вказаного числа.

Заявник ОСОБА_1, представник заінтересованої особи Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судовому засіданні участі не приймали, письмово просили розглянути справу за їх відсутності. Заявник заяву підтримав. Представник заінтересованої особи надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VІІ-УР № 0144153 від 19 травня 1966 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 .(а.с.4)

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 64 від 16.10.2018 року виданого « ЦПМСП №8 м. Донецька» на бланку №106/у який не відповідає Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», ОСОБА_2 помер 16 жовтня 2018 року в м. Донецьку (а.с. 7)

Від цього, лікарське свідоцтво про смерть не відповідає Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», є недійсним і не створює правових наслідків.

Також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть, вихідний номер №15.5-17-441 від 08.11.2018 року у чому йому було відмовлено з-за не легітимності документів, що підтверджують смерть відповідно до Наказу Міністерства охорони здоровя України №545 від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». (а.с.10)

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть померлого та реалізувати свої спадкові права.

Керуючись ст. ст. 293, 317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Приморський районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що громадянин України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 16 жовтня 2018 року у м. Донецьку, Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д`яченко Д. О.