Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/307/18
Провадження по справі 2/281/127/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив розірвати шлюб з ОСОБА_3 зареєстрований 24.10.2012 виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Лугинського району Житомирської області за актовим записом № 3.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю.

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільне господарство разом ведуть, оскільки проживають в одному будинку, майнового спору між ними немає.

Вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим і суперечить його інтересам.

Зазначає, що від даного шлюбу вони мають двох спільних дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з відповідачкою.

Позивач в судове засідання надіслав на адресу суду заяву з клопотанням розглядати справу без його участі. Обставини позовної заяви підтверджує, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Термін на примирення просить не надавати.

Відповідач в судове засідання надіслала заяву з клопотанням розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Термін на примирення просить не надавати.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 24.10.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 091823, виданого виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Лугинського району Житомирської області.

Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей синів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ТП №184208, видане виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Лугинського району Житомирської області) та ОСОБА_4 ( свідоцтво про народження серії І ТП № 256044 видане виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Лугинського району Житомирської області).

Як вбачається зі змісту позовної заяви відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін по справі, а вжиття заходів щодо збереження сім'ї у даному випадку не може дати позитивного результату, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 83, 258 - 259, 263 265, 280 - 289, 354, 355 ЦПК України, ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 ст. 112 СК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовільнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 24 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Остапівської сільської ради Лугинського району Житомирської області за актовим записом № 3 розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище «Томчишина».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко