Справа №442/3063/18
Провадження №2-о/442/96/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.

з участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу у порядку спрощеного провадження за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Дрогобицького нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -

встановив :

16.05.2018 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, посилається на те, що ОСОБА_3, яка померла 05 січня 2018 року, була її матірю.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 05.01.2018 року померла її мати, ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина, на належне їй на праві приватної власності нерухоме майно. За життя мати склала заповіт, згідно до якого все майно заповідає ОСОБА_1. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері, вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Під час звернення зясувалось що існують розбіжності у написанні прізвища матері: у свідоцтві про смерть, заповіті «Далявська», а у наданих позивачкою документах, які підтверджують родинні відносини «Делявська», тому нотаріус не має можливості оформити її спадкові права. Таким чином, без звернення до суду, немає іншої можливості вирішити це питання.

В судове засідання заявниця не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю та просила їх задоволити.

Представник зацікавленої особи подала заяву про розгляд справи без її участі, відносно задоволення вимог, покладаються на думку суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Дослідивши письмові докази , суд встановив, що 18.02.1961 року було укладено шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 (свідоцтво про одруження серії І-УР 002090 а/с-6).

Згідно до свідоцтва про народження серії V-УР №0692136, виданого Бистрицькою сільською радою Львівської області 20.05.1964, народилась ОСОБА_6; її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ( а/с-7).

28.05.1988 року було укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, згідно якого після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_8 (свідоцтво про одруження серії ІІ СГ№ 319064 а/с-8).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-СГ №491191 від 07.02.2018, виданого Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного тереторіального управління юстиції у Львііській області 05 січня 2018 року, померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а/с- 4).

Після смері ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, на яке було складено заповіт на ім'я ОСОБА_9, а саме на житловий будинок в с.Брониця Дрогобицького району Львівської області і все майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право(а/с-5).

Після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу для оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус не зміг видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують родинні звязки спадкодавця зі спадкоємцем.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

Оформити свої спадкові права заявниця не в змозі через недоведеність факту родинних відносин з матірю.

Відтак з оглянутих вище документів та враховуючи те, що в заповіті чітко читається підпис «Делявська», суд вважає доведеним факт родинних відносин, між ОСОБА_1 та її матірю ОСОБА_3.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів , якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки , тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян ;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення ;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт , що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначено перелік фактів, які встановлюються судом. Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок , що цей перелік не є вичерпним.

Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян розглядається в судовому порядку.

При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту родинних відносин не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявників юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

На підставі п.5 ст. 268 ЦПКУкраїни датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення .

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, є дочкою ОСОБА_3, яка померла 05.01.2018 року.

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 червня 2018 року

Суддя Нагірна О.Б