Справа № 408/3049/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд у складі:

головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретарі: Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №929 від 21.05.2009 року та договору про надання адвокатських послуг №06/16 від 19.09.2017 року в інтересах ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 місце проживання: АДРЕСА_2); заінтересована особа: Верхньобогданівська сільська рада (місце знаходження: пл. Миру, 5 с. Верхньобогданівка, Станично-Луганський район, Луганської області) про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини; заінтересована особа Верхньобогданівська сільська рада.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що 03 січня 2014 року помела мати заявника - ОСОБА_3, яка на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2

Зазначив, що державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М. заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не подання у зазначений строк шість місяців не було подано заяву про прийняття спадщини а також не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем.

Посилається на те, що заявник є спадкоємцем першої черги за законом.

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_3 входить:

-земельна ділянка в колективному сільськогосподарському підприємстві «Червоний прапор», яка належить померлій на підставі рішення Станично-Луганської районної державної адміністрації, що розташована на території Верхньобогданівської сільської ради площею 8.73 умовних кадастрових гектарів. Акт зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №521 від 11.02.2000 року.

- земельна ділянка, яка належить померлій на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації №24 від 17.01.2005 року, що розташована на території Верхньобогданівської сільської ради площею 6.7800 гектарів. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №40.

У зв'язку з наведеним просить суд: встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_2

Представник заявника надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі на підставі вже поданих документів.

Від зацікавленої особи - Верхньобогданівської сільської ради до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти її задоволення.

У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 січня 2014 року, виданим виконавчим комітетом Великочернігівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, актовий запис № 1.

З копії свідоцтва про народження вбачається, що померла ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_2, що свідчить про те, що заявник є спадкоємцем першої черги (а.с.7).

Довідка, видана Великочернігівською сільською радою №189 від 29.05.2017 року свідчить про те, що ОСОБА_3 з 29.07.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

З акта депутата Великочернігівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 з 21.07.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживав разом із матір'ю за адресою: вул.АДРЕСА_2 (а.с.11).

Як слідує із роз'яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав не подання у зазначений строк шість місяців не було подано заяву про прийняття спадщини а також не надано доказів постійного проживання із спадкодавцем. (а.с. 14).

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст.ст. 1216-1218 ЦК України визначають спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Абзац 3 п. 3 роз'яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначає місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов'язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом.

Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем ОСОБА_3.

За таких обставин суд вважає за необхідне винести рішення, яким задовольнити заявлені вимоги.

Враховуючи вищенаведене та керуючись, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_2

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Т.В.КУСКОВА