Провадження № 2/234/947/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням завідомо неправдивих відомостей, -

В С Т А Н О В И В:

03.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням завідомо неправдивих відомостей, в якому зазначив, що 22.05.2007 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої він (ОСОБА_1Л.) був притягнутий до кримінальної відповідальності. Потерпілим є відповідач ОСОБА_2, який почав розповсюджувати неправдиву інформацію про те, що після ДТП він був паралізований, лікарі витягли його є того світу, він переніс складну операцію на шийних хребцях, отримав безстрокову 3 групу інвалідності. При перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами було виключено посилання на заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді переломів кісток носу. За його (ОСОБА_1Л.) заявою триває розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_2 про дачу завідомо неправдивих показань, відносно судового експерта ОСОБА_4 стосовно штучного створення підроблених доказів та складання завідомо неправдивого експертного висновку. Вищевказану неправдиву інформацію про тяжкість отриманих тілесних ушкоджень відповідач ОСОБА_2 розповсюджує у лікарнях, куди звертається, в поліції, прокуратурі, суді, відділі виконавчий служби. Своїми неправомірними діями відповідач викликав у нього хибне почуття провини щодо наслідків від ДТП, принизив його честь, гідність та ділову репутацію, він поніс покарання та сплачує відповідачу моральну шкоду в розмірі 70 000 грн. за неіснуючі тілесні ушкодження. В наслідок душевних хвилювань, викликаних неправомірними діями відповідача, порушився його сон та самопочуття.

03.04.2018 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги доповнив, зазначивши, що під час судового провадження по даній справі відповідач ОСОБА_2 продовжив свої неправомірні дії та поширив неправдиві відомості про позивача серед мешканців м.Краматорська, своїх родичів, сусідів, за своїм місцем роботи, на території ринку та інших місцях м.Краматорська. 12.03.2017 року ОСОБА_2 поширив завідомо неправдиві відомості про позивача, написавши статтю на інтернет сайті НІ DN UA «Спростування повідомлянн-маячні, опублікованої ОСОБА_1 21 лютого 2017 року під заголовком «Внимание! Уважаемые граждане узаконенное мошенничество». 04.03.2018 року ОСОБА_2 знову поширив завідомо неправдиві від ості написавши статтю на інтернет сайті НІ DN UA «Я Вас дуже прошу допоїти».

На підставі наведеного позивач ОСОБА_1 просить суд визнати, що розповсюджувана відповідачем ОСОБА_2 проти нього інформація про те, що він став безстроково інвалідом 3 групи, переніс операцію на шийних хребцях, отримав тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП, що сталося 22.05.2007 року з вини позивача, не відповідає дійсності та принижує його честь, гідність та ділову репутацію; зобовязати ОСОБА_2 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності та ділової репутації відносно позивача; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 70 000 грн., відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві з урахуванням її уточнення, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечував та показав, що вироком суду встановлена вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, за що останній отримав кримінальне покарання. Матеріалами кримінального провадження, медичними документами, висновками СМЕ, вироком суду встановлені ступінь тяжкості отриманих ним (ОСОБА_2П.) тілесних ушкоджень. В результаті ДТП він перший час не міг рухатися, переніс дві операції на шиї, відчував сильний біль, отримав 2 групу інвалідності, потім 3 групу інвалідності, продовжує проходити лікування. До цього часу ОСОБА_1 не виплатив йому стягнуту вироком суду моральну шкоду, ухиляється від цього, у звязку з чим щодо нього порушено кримінальне провадження за умисне невиконання рішення суду. Подія ДТП та її наслідки не є секретною інформацією, у звязку з чим про неї знають його родичі та близькі, оскільки судові справи тривають до цього часу, маються кримінальні провадження та здійснюється виконавче провадження, то повязану з цим інформацію знають відповідні установи. Статті в інтернеті він розмістив з метою спростування інформацію, які виклав сам ОСОБА_1, та ніяких неправдивих відомостей ці статті не містять. Просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала заперечення свого довірителя та зазначила, що позивач ОСОБА_1 не доказав факт розповсюдження недостовірної інформації серед невизначеного кола осіб. Сам факт недостовірної інформації спростовується обвинувальним вироком суду, яким ОСОБА_1 був засуджений за ст.286 ч.2 КК України, тобто за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2 Додатково характер, кількість та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень підтверджується медичними документами, висновками СМЕ. Потреба ОСОБА_2 в грошах ґрунтується на потребі продовження лікування, що визначено лікарями. Стаття, викладена ОСОБА_2 в інтернеті, не містить неправдивої інформації. Просить в позові ОСОБА_1 відмовити.

Суд, вислухавши учасників засідання, дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.286 ч.2 КК України, вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.270 ЦК України одним з видів особистих немайнових прав є право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Відповідно до ст.276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім'ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі.

Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст.299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено право на відшкодування завданої моральної шкоди.

Як вбачається, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 14.02.2012 року ОСОБА_1 засуджено за ст.ст.286 ч.2, 135 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовім строком на 2 роки. Також з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди стягнуто 10 000 грн.

Під час апеляційного перегляду вироком апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012 року вирок Краматорського міського суду від 14.02.2012 року скасовано в часті призначення покарання та вирішення цивільного позову. ОСОБА_1 визнано винуватим за ст.ст.286 ч.2, 235 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовім строком на 2 роки. Також з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди стягнуто 62 000 грн. В іншій частині вирок Краматорського міського суду залишено без змін.

За результатами кримінального судочинства доведена вина ОСОБА_1 в тому, що він 22.05.2007 року приблизно о 21-00 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по проїзній частині вулиці Шкадінова м.Краматорська з боку вулиці Паркова у напрямку вулиці Південна, допустив порушення п.п. 1.5, 2.3, 12.3 ПДР України та скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_2, який рухався попереду у попутному напрямку. Після скоєння ДТП водій ОСОБА_1 в порушення п.2.10 ПДР з місця події зник, залишивши потерпілого ОСОБА_2, який отримав тяжкі тілесні ушкодження, у темну пору доби лежати на проїзній частині дороги у безпорадному стані, небезпечному для життя становищі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30.05.2014 року вирок апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012 року був змінений за нововиявленими обставинами, а саме з вироку суду було виключено посилання на заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді перелому кісток носа, врешті залишено без змін.

Таким чином, вироком суду є доведеним вина ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.ст.286 ч.2, 235 ч.1 КК України, та у завданні в результаті ДТП потерпілому ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, а саме: закритої поєднаної краніоспінальної травми: забій головного мозку легкого ступеня, перелом по типу тріщини зводу черепа з переходом на основу, закритий переломо-підвивих 7-го шийного хребця, перелом дужки 6-го шийного хребця з тетрапорезом, множинні садна обличчя, голови, тулубу та кінцівок, забиті рани чола та правого плеча. Наявні у потерпілого ушкодження є небезпечними для життя та при звичайному перебігу можуть закінчуватися смертю.

Згідно ст.82 ч.6 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі наведеного, інформація про те, що ОСОБА_2 отримав тяжкі тілесні ушкодження, зокрема ушкодження шийних хребців, внаслідок ДТП, що сталося 22.05.2007 року з вини ОСОБА_1, не може вважатися такою, що не відповідає дійсності, оскільки ці обставини прямо встановлені вироком суду.

Згідно досліджених довідок МСЕК, копії пенсійного посвідчення відповідачу ОСОБА_2 спочатку встановлено 2-у та далі 3 групу інвалідності, що також зазначено у вироку апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012 року. Під час чергового огляду МСЕК 21.03.2013 року третю групу інвалідності встановлено ОСОБА_2 безстроково.

Зазначене спростовує твердження позивача ОСОБА_1 про неправдивість такої інформації стосовно обмеження працездатності ОСОБА_2 та наявності у нього 3-ї групи інвалідності безстроково.

З досліджених медичних документів, висновку СМЕ №457 від 17.07.-07.11.2013 року, що містить посилання на дані медичної карти №236 стаціонарного хворого ОСОБА_2, вбачається, що останній внаслідок травмування в ДТП отримав лікування в травматологічному відділенні, був консультований нейрохірургом, на санітарній авіації переведений до відділення вертебрології Науково-дослідного інституту травматології і ортопедії м.Донецька, де 05.06.2007 року проведено оперативне втручання резекція тіла С6, частково С7 хребця, передні аутометалокорпородез.

Зазначене спростовує твердження позивача ОСОБА_1 про неправдивість інформації стосовно операції на шийних хребцях ОСОБА_2

Відповідач не заперечує, що ним в інтернеті були розміщені дві статті 12.04.2017 року та 04.03.2018 року (а.с.141-145), однак зазначає, що викладена в них інформація є правдивою.

Дослідивши представлені позивачем зазначені статті, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 стосовно розповсюдження відповідачем ОСОБА_2 неправдивої інформації стосовно обставин та наслідків ДТП, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні з підстав, що були наведені вище та ґрунтуються на вивченні у судовому засіданні матеріалів даної справи та матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_1, а саме: протоколу огляду місця події, висновків СМЕ, копій медичних документів, остаточних судових рішень, ухвалених за результатами кримінального провадження.

На підставі наведеного суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у звязку з необґрунтованістю.

На підставі ст.141 ЦПК України у звязку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.10, 17, 18, 263, 265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.23, 270, 275-277, 297, 299, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням завідомо неправдивих відомостей, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Вступну та резолютивну частини судового рішення проголошено 13.11.2018 року, повне судове рішення складено 23.11.2018 року.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_5