Справа № 739/519/18
Номер провадження 2/739/236/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гремяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,
Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті матері ОСОБА_2 належний останній житловий будинок був успадкований її сином ОСОБА_3, тобто братом позивача. 13 лютого 2017 року брат також помер. Він належним чином прийняв спадщину свого брата, до складу якої також входить успадкований ним після ОСОБА_2 житловий будинок. З метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно він звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це він змушений звернутися до суду за захистом свого права власності. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та присить їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача- Гремяцької сільської ради, у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, 03.02.2009 року в померла ОСОБА_2.
З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Гремяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 29.03.2018 року вбачається, що відповідно до обліку погосподарських книг, будинок за адресою: вул. Набережна, 27 с. Муравї Новгород-Сіверського району Чернігівської області належав померлій 03.02.2009 року ОСОБА_2 (а.с. 10).
Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: Новгород-Сіверський район, с.Муравї, вул. Набережна, 27 , розташований будинок літера «А-1», 1950 року забудови, веранда літера «а-1», загальна вартість даного житлового будинку становить 54 237 грн. 00 коп. (а.с. 12-14). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2, останньою зареєстроване не було.
Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.
За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Отже, записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Як зясовано, ОСОБА_2 була матірю ОСОБА_3 (а.с.8) і згідно довідки виконавчого комітету Гремяцької сільської ради №940 від 16.08.2017 року померла 03.02.2009 року ОСОБА_2 на день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм сином ОСОБА_3 (а.с.15). Отже, ОСОБА_3 належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_2 в силу положень статей 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та є її єдиним спадкоємцем, оскільки як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після померлої 03.02.2009 року ОСОБА_2
Андріївни відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.16).
13.02.2017 року ОСОБА_3 помер в с. Муравї, Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 5).
Позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 були рідними братами, оскільки як вбачається зі свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, вони мали спільних батьків : ОСОБА_4 - батько та ОСОБА_2 - мати (а.с.7,8).
Позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину свого брата ОСОБА_3 та є його єдиним спадкоємцем, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 6).
Отже, після смерті ОСОБА_3 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, який був успадкований ОСОБА_3 після ОСОБА_2, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_1 за законом, тобто до позивача.
Як вбачається з відповіді Семенівської районної державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок №27 в с. Муравї Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належав ОСОБА_2, яка померла 03.02.2009 року, спадкоємцем якої був її син, ОСОБА_3, померлий 13 лютого 2017 рок, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, неможливо, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві (а.с.11).
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його матері ОСОБА_2 і в подальшому був успадкований братом позивача, однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Муравї, вул. Набережна, 27, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1261,1262, 1268 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями ст.ст.76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до Гремяцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Суддя: О.О.Кочура