Справа № 185/1007/18
Провадження № 2/185/1485/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Гаврилова В.А.,

за участю секретаря Чичман І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання бездіяльності банку щодо ненадання інформації споживачу банківських послуг незаконною та визнання несправедливими і недійсними умови кредитного договору ,що обмежують права споживача банківських послуг на розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд визнати бездіяльність Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» щодо ненадання інформації споживачу банківських послуг ОСОБА_1 при укладанні договору про надання споживчого кредиту від 01.11.2007 року , відносно не надання споживачу права на розірвання договору у разі збільшення його ціни порівняно з тією, що була узгоджена на момент укладення договору несправедливими і недійсними, розірвати договір та зобовязати обидві сторони здійснити перерахунок за договором про надання кредиту з використанням курсу валют , який був фактично узгоджений ними на час укладення договору та прийняття зобовязань. Мотивував позов тим ,що при укладанні договору була досягнута домовленість про те, що при розрахунках буде використовуватись долар США за курсом 5,05 гривень . Банк не попередив про ризики при отриманні кредиту у валюті і поклав на нього ризик росту курсу долару до 29 гривні. В наслідок збільшенні курсу долару розмір отриманого кредиту у сумі 150 323,35 грн. збільшився до 863243,00 гривні. Вказаним було порушено Закон України «Про захист прав споживачів», яким передбачено ,що умови договору мають відповідати принципам добросовісності, порушений дисбаланс договірних прав та обовязків , що завдало шкоду споживачу. Вказане свідчить про порушення права споживача на одержання необхідної, достовірної своєчасної інформації про відповідну продукцію. Позивача письмово не повідомлено про валютні ризики. Після збільшення курсу долару позивач опинився не рівних умовах з відповідачем. Подальше виконання договору є несправедливим і не можливим, що є підставою для розірвання даного договору.

Представник позивача просив суд розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, позов не визнав, просив суд розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

01.11.2007 року між сторонами було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 за умовами якого позивач отримав кредит у сумі 29 767,00 доларів США на строк до 01.11.2028 року. За користування кредитом позивач зобовязаний сплачувати проценти у розмірі 11,9 % річних. Вказане підтверджено копією договору кредиту./а.с.8-13/.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що позивач зобовязався повернути відповідачу 29 767,00 доларів США, що на момент укладення договору дорівнює 150 323 35 гривень, за курсом на момент укладення 1 долар США -5,05 гривень.

Договором не передбачено, що позивач має повертати кредит в доларах США за курсом 1 долар -5.05 гривень.

Позивача було ознайомлено з графіком платежів та визначення сукупної власності кредиту.

Викладене свідчить про те, що за умовами договору позивач прийняв на себе зобовязання повернути отримані 29 767,00 доларів США та плату за користування кредитом.

Підписання позивачем вказаного договору свідчить про те, що позивач погодився з умовами отримання кредиту.

Позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст. 11 закону України « Про захист прав споживачів».

Статтею 11 Закону України « Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Статтею 9 Закону України "Про споживче кредитування" передбачено , що кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Позивач посилається на порушення відповідачем вимог ст.18 Закону України « Про захист прав споживачів» , якою передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

В позові відсутні посилання на несправедливі умови договору.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Валютний ризик - це ймовірність виникнення можливих збитків унаслідок несприятливих змін курсів іноземних валют. Фактори, які впливають на ризик, можна

Пунктом 3.8 Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту встановлено, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач.

Вказаними правилами не встановлені порядок попередження про наявність валютних ризиків.

Вимог про обовязкове письмове попередження вказаними правилами не передбачено.

Досягнення домовленості про отриманні кредиту у валюті свідчить про те, що отримувач кредиту розумів, що існує ризик зміни курсу отриманої валюти щодо національної валюти.

Валютний ризик не був умовою договору, про яку сторони мали домовитись.

Позивач просить суд розірвати укладений з відповідачем договір.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено що, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач не посилається на порушення відповідачем умов договору. Відповідачем всі умови договору виконані. Позивач отримав за договором гроші у кредит.

Викладене приводить суд до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно заявлених вимог. Суд прийшов до висновку про те,що у задоволені позову слід відмовити. Викладене свідчить про те,що у задоволенні вимог про стягнення судового збору з відповідачів слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258,259,263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання бездіяльності банку щодо ненадання інформації споживачу банківських послуг незаконною та визнання несправедливими і недійсними умови кредитного договору ,що обмежують права споживача банківських послуг на розірвання договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1, Дніпропетровська область, м.Павлоград, вул. Інтернаціональна,90/80, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», м. Харків, проспект Московський ,60,

Суддя: ОСОБА_2