Провадження 2/521/4329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію квартири, скасування свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію квартири, скасування свідоцтва про право власності.

В обґрунтування власної позиції позивач посилалася на ті обставини, що він є сином ОСОБА_3 З моменту народження та по теперішній час проживає за адресою: м. Одеса, вул. 25-ї Чапаївської дивізії 16, кв. 46. Розпорядженням органу приватизації від 17.02.2000 року № 143569 було вирішено передати квартиру № 46 по вул. 25-ї Чапаївської дивізії 16 у спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 На час проведення приватизації, вік позивача становив 3 роки, законним представником була його мати ОСОБА_3. Відповідно до поданої заяви 22.12.1999 року на адресу районного агентства з приватизації житла, приватну власність просили оформити на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Так, згідно довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, яка подається до органу приватизації для надання відомостей щодо осіб, які проживають в приміщенні що приватизується, було зазначено лише ОСОБА_3 та ОСОБА_2, проте не було зазначено позивача.

У звязку з тим, що позивач вважає, що такими діями його фактично позбавили права на житло, він змушений звернутися до суду.

Сторона позивача у відкрите судове засідання зявилася, заявлені вимоги підтримала, просили суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у відкрите судове засідання зявилася, заявлені вимоги визнала.

Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання зявився,, заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволення позову.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору і підставами звернення до суду, дослідивши представлені суду докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виниклим між сторонами по справі, суд приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що згідно Розпорядженням органу приватизації від 17.02.2000 року № 143569 від наймача ОСОБА_3 надійшла заява на приватизацію квартири № 46 по вул. 25-ї Чапаївської дивізії 16 в м. Одесі. Свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.2000 року вищевказану квартиру на праві приватної спільної часткової власності в рівних частинах було визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно довідки про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ними приміщення, яка подається до органу приватизації для надання відомостей щодо осіб, які проживають в приміщенні що приватизується, було зазначено лише ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

У відповідності до ч.4. ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають у квартирі разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що на момент проведення приватизації, а саме 30.12.1999 року у кв. № 46 по вул. 25-ї Чапаївської дивізії 16 в м. Одесі були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, яка була надана для проведення приватизації.

Натомість, позивач на спірній житловій площі зареєстрованим не був, а отже відповідно до ст. 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не набула права на приватизацію цього житлового приміщення , в той же час Розпорядженням органу приватизації від 17.02.2000 року № 143569 його права не було порушено.

ОСОБА_3 було дотримано усіх вимог чинного законодавства при порядку приватизації вищезазначеного нерухомого майна, відтак відповідає вимогам закону і підстави для скасування даного розпоряджень відсутні.

Як зобовязує процесуальний закон, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.(ст. 13 ЦПК України).

Дійсно, згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак як чітко зобовязує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного позову.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним розпорядження про приватизацію квартири, скасування свідоцтва про право власності відмовити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова