Справа № 495/8226/17
13 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача на її користь 41 443 гривень на відшкодування майнової шкоди, та 30 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, що були завдані внаслідок ДТП.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті ДТП яке сталося 20.06.2017 року з вини ОСОБА_2, автомобіль ОСОБА_1 марки Opel Kadett, д/з ВН 536 АІ отримав механічні ушкодження. Вартість матеріального збитку заподіяного автомобілю Opel Kadett, д/з ВН 536 АІ складає 40 043 гривень.
Вказаний автомобіль марки Opel Kadett, д/з ВН 536 АІ належить ОСОБА_1 на підставі довіреності від 08.07.2015 року, який вона придбала за власні накопичені кошти.
З вини відповідача порушився життєвий уклад та дозвілля ОСОБА_1, вона пережила морально-психологічний стрес та шок, що значно погіршало її самопочуття, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час користуватися автомобілем, постійно відвідувати експертну установу та слідчого. Завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в 30 000 гривень.
Позивач у судове засідання не зявилася, її представник ОСОБА_3 надав заяву з проханням задовольнити позовну заяву в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у звязку з повторною неявкою у судове засідання відповідача.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не відомі.
У відповідності до положень статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши всі представлені докази та обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовну заяву, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2017 року ОСОБА_2, знаходячись по вулиці Тимчишина, 8 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху не впевнилась у безпечності руху здійснила зіткнення з автомобілем Opel Kadett д/з ВН 6536 АІ, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічне ушкодження.
З власної ініціативи позивач замовила проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку та ринкової вартості з урахуванням фактичного стану автомобіля Opel Kadett, реєстраційний номер НОМЕР_2.
Відповідно до висновку № 27/17-Є, вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Opel Kadett, в результаті пошкодження при ДТП складає 40 043 гривень.
За положенням ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Під необхідними витратами для усунення недоліків речі чи ліквідації інших негативних наслідків порушення прав особи необхідно розуміти такі витрати, без здійснення яких неможливе відновлення порушеного права. Тому вони повинні бути економічно раціональними, не надмірними та відповідати засадам розумності та справедливості.
Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).
Відповідно до ст.. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Беручи до уваги викладене, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку у розмірі 40 043 гривень.
Щодо позовних про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмір 30 000 гривень, суд зазначає наступне.
Згідно з ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як роз'яснив Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 р. в постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п.5).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Матеріалами справи та встановленими обставинами підтверджується наявність вини ОСОБА_2 в погіршенні життєвого укладу позивача, яка одна виховує та утримує дитину і була змушена постійно захищати свої права, віддавати автомобіль на проведення експертного висновку, давати автомобіль на ремонт. При цьому, відповідач свідомо відмовлялася від відшкодування позивачу завданих збитків, тобто протягом значного часу свідомо порушувала права позивача та вчинила і допустила триваюче правопорушення, чим призвела до ускладнення життєвих умовпозивача.
Враховуючи характер правопорушення, ступінь вини відповідача, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди та стягнути на його користь 5 000 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, повязаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, повязаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
За проведення експертного автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 1400 гривень, що підтверджується відповідною квитанцію. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.
Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, а саме 714,43 грн.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За результатом розгляду справи суд дійшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми майнової шкоди у розмірі 40 043 гривень та моральної шкоди у розмірі 5 000 гривень. Тобто, сума задоволених позовних вимог становить 45 043 гривень, відповідно, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 450,43 грн.
Таким чином, сума судових витрат складає 1850,43 гривень, з яких 1400 грн. оплата за проведену експертизу, 450,43 гривень сума судового збору, що пропорційна задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст..ст. 22, 23, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 140, 141, 258, 259, 263, 264, 277, 280, 281, 282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3) заподіяну майнову шкоду у сумі 40 043 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3) заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_3) суму судових витрат, повязаних з розглядом справи, у розмірі 1 850,43 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя