Справа № 189/818/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.2018 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2 підставі довіреності від 27.06.2018 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за угодою про купівлю-продаж нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

04.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення завдатку за угодою про купівлю продаж нерухомого майна, яка була нею уточнена.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що ОСОБА_3, влітку 2017 року вирішила продати свій будинок, за адресою: вул. Набережна, 220, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області. З проханням продати свій будинок до неї звернулася позивачка, на що ОСОБА_3 погодилася. 21.06.2017 року між нею та відповідачкою було укладено угоду про виплату коштів за житловий будинок за адресою: вул. Набережна, 220, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області в розмірі 100000 грн. Відповідно до вказаної угоди, ОСОБА_3, зобовязалася в строк не пізніше 01.08.2017 року, підготувати передпродажню документацію на належний їй будинок, який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 220, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області та укласти з нею договір купівлі-продажу зазначеного будинку. Попередньо вони домовились, що позивачка придбає будинок за 100000 грн. Зазначені кошти вона відразу сплатила ОСОБА_3 На підтвердження отримання коштів відповідно ОСОБА_3 надала їй розписку, із зазначенням отриманої суми «за покупку хати». Оскільки вони досягли згоди щодо істотних умов (предмет продажу, ціна, строки розрахунку) вважає, що між нею та відповідачем, в усній формі, було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна з виплатою всієї суми за попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна. Договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: вул. Набережна, 220, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області між нею та відповідачем на цей час не укладено, оскільки ОСОБА_3 не підготувала предпродажню документацію на належний їй будинок. А саме: не виготовила технічну документацію, не провела грошову оцінку нерухомого майна, тобто не виконала узяті на себе зобовязання по виконанню попередньої угоди. Відповідно до її претензій, ОСОБА_3 погодилася розірвати вищезазначену угоду та 22.08.2017 року повернула їй частку коштів розміром 50000 грн., ще 30000 грн. ОСОБА_3 зобовязалася повернути до 01.03.2018 року. На виконання зазначених дій ОСОБА_3 знову видала власноруч написану розписку, проте, станом на 01.03.2018 року відповідачка кошти їй не повернула та почала уникати спілкування з позивачкою, що надає їй підстави вважати це як відмову ОСОБА_3 від виконання грошового зобовязання. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь кошти за грошовим зобовязанням в сумі 50000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі посилаючись на вимоги викладені в позовній заяві. Крім того, пояснила суду, що весною 2017 року хотіла придбати у відповідачки будинок по вул. Набережна, 220, смт. Покровське. Вона заплатила їй 100000 гривень за вказаний будинок, на що ОСОБА_3 написала розписку. Однак після повного огляду будинку, який був в неналежному стані, вона відмовилася від покупки будинку та попросила відповідачку повернути їй кошти. ОСОБА_3 повернула їй 50 000 гривень, грошову суму в розмірі 30000 гривень зобовязалась повернути до 01.03.2018 року, однак до цього часу гроші не повернула. Нотаріально посвідчувати передачу грошей відповідачка відмовилася. Грошові кошти в сумі 20000 грн., ОСОБА_3 відмовилася віддавати, пояснивши, що це компенсація моральної шкоди. Просить позов задовольнити.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючи на вимоги викладені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

17.08.2018 року від представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 до суду надійшли заперечення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначено, що протягом всієї позовної заяви позивачка використовує різні поняття «завдаток» і «аванс». І з незрозумілих причин позивачка вважає суму в 50000 грн., то завдатком то авансом. Можливо позивачка вважає суму в 50000,00 грн. авансом, саме через частину другу статті 570 ЦК України. Проте в договорі чітко визначено, що вказаній сумі «надається статус завдатку». Стосовно ніби «зміни істотних обставин», якими керувалася позивачка при укладенні договору про завдаток. Зміною істотних обставин вона називає підстави в начебто непідготовленні договору купівлі-продажу. Вважає, що такі дані позивачка надає з метою уникнути відповідальності за невиконання вказаної угоди. Більше того, позивачка просто підміняє поняття цивільно-правова відповідальність поняттям зміна істотних обставин. Адже обставини, про які заявляє позивачка не були ніяким чином зазначені під час укладання угоди про завдаток. Тому не можна встановити чи вони змінилися чи вони були такими ж самими як під час укладення угоди про завдаток. Відповідачка повністю виконала вимоги угоди про завдаток. Вона не здійснювала продажу обумовленого в угоді будинку, а й навіть до теперішнього часу. Більше того, на усне прохання позивачки протягом всього цього періоду відмовляла клієнтам, які готові були купити будинок. Й таким чином намагалася знайти спільну мову з нею. Позивачка, зі своєї сторони, порушила умови угоди про завдаток й намагається всупереч закону та договору про завдаток стягнути вищевказану суму.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 знає давно, вона є сусідкою її матері. Їй було відомо, що позивачка хотіла купити будинок у ОСОБА_3, в звязку з чим дала їй кошти в сумі 100000 грн. за його покупку. Так як відповідач будинок не продала, позивачка звернулася до неї про повернення коштів. Свідок була присутня при поверненні коштів в сумі 50000 грн., про що була написана розписка. Крім того, в її присутності була написана розписка про повернення 30000 грн. відповідачкою, а повертати 20000 грн. ОСОБА_3 відмовилася, пояснивши, що це буде компенсація моральної шкоди.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечували позивачка та її представник.

Заслухавши учасників процесу, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 мала намір придбати у відповідачки ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Покровський р-н, смт. Покровське, вул. Набережна,220, у зв`язку з чим 21.06.2017 року між ними було укладено попередній договір у формі розписки, згідно якої, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 100000 грн. на покупку хати по вул. Набережна, 220. (а.с.7), який в порушення вимог ст. ст. 635,637 ЦК України не був нотаріально посвідчений.

Згідно попередньої домовленості позивачка ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 100000 грн.

Згідно копії розписки від 22.08.2017 року, ОСОБА_3 повернула 50000 грн. ОСОБА_1, у звзку з тим, що остання хату не купляє. (а.с.8)

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Як вбачається зі змісту розписки, сторони мали наміри укласти в подальшому договір купівлі-продажу нерухомого майна. Цей договір укладений сторонами у простій письмовій формі - розписці.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному засвідченню й державній реєстрації.

У відповідності з частиною 3 статті 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному засвідченню й державній реєстрації вважається укладеним з моменту державної реєстрації.

За правилами частини 1 статті 570 ЦК України завдатком визнається грошова сума або рухоме майно, які видаються кредиторові боржником в рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання й на забезпечення його виконання.

Частиною 2 статті 570 ЦК України передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правовим висновком, що викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13.02.2013 року у справі № 6-І76це12, який відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України визначено, що "Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору. Остільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справи укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана однією особою з сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню".

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

Вищенаведене спростовує, посилання представника відповідача в поданих до суду запереченнях на те, що протягом всієї позовної заяви позивачка використовує різні поняття «завдаток» і «аванс», і з незрозумілих причин позивачка вважає суму в 50000 грн., то завдатком то авансом. Можливо позивачка вважає суму в 50000,00 грн. авансом, саме через частину другу статті 570 ЦК України. Проте в договорі чітко визначено, що вказаній сумі «надається статус завдатку».

Договір купівлі - продажу житлового будинку № 220 по вул. Набережна в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону між позивачем та відповідачем не укладався, а був лише намір укласти в майбутньому (нотаріально не посвідчувався та не було проведено державної реєстрації права власності на нерухоме майно) і тому кошти передані (сплачені) позивачем відповідачу, є авансом, тобто звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку.

В разі невиконання зобов'язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, що спростовує твердження представника відповідачки викладені в запереченнях, що позивачка, зі своєї сторони, порушила умови угоди про завдаток й намагається всупереч закону та договору про завдаток стягнути суму у розмірі 50000 грн.

Таким чином, суд вважає, що грошова сума (кошти), що передані (сплачені) позивачем ОСОБА_1 21.06.2017 року, є авансовим платежем сплаченим за придбання житлового будинку № 220 по вул. Набережна в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області і ці кошти підлягають поверненню в сумі 50000 гривень, яка залишилася не повернутою відповідачкою ОСОБА_3

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, а тому вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 571,635,637,640,657 ЦК України, ст.ст.10,11,76, 141, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за угодою про купівлю-продаж нерухомого майна задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 кошти за грошовим зобовязанням в сумі 50000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар