ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1473/17 Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С.М.
Провадження № 22-ц/ 818 /359/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: договірна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В.,Кіся П.В.,

за участю секретаря : Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року в складі головуючого судді Гаврилюк С.М. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

10 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до договору кредиту № 800003838 від 15 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_3, позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 79400,00 доларів США, а відповідач в свою чергу зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту.

Вказав, що банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит, проте у порушення умов договору ОСОБА_3 свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09 січня 2017 року має прострочену заборгованість за кредитом - 50438,77 доларів США, за відсотками - 25437,07 доларів США.

Зазначив, що на виконання умов договору відповідачеві направлено вимогу про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 75875,84 доларів США, а саме: за кредитом - 50438,77 доларів США, по відсотках - 25437,07 доларів США та судовий збір.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року позов ПАТ «Альфа-Банк» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за договором кредиту № 800003838 від 15 травня 2008 року у розмірі 75875,84 доларів США, яка складається з: 50438,77 доларів США - заборгованість за кредитом; 25437,07 доларів США - заборгованість за відсотками, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 30935,31 грн.

На вказане заочне рішення ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 квітня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, представник позивача навмисно не повідомив суду адресу проживання та номери телефонів відповідача та його родичів, які були йому відомі; що відповідач не отримував повідомлення про зміну процентної ставки, підтвердження правомірності її підвищення не надано; що позивачем не доведено, що кредит було надано саме у доларах США, оскільки виписка по особовому рахунку відповідача не є належним доказом цього факту, а касових документів щодо видачі кредиту готівкою у валюті не надано; що відповідач не отримував готівкових коштів у доларах США, оскільки фактично сума кредитних коштів у розмірі 400970,00 грн., що еквівалентно 79400,00 доларів США, була перерахована в гривнях шляхом безготівкового переказу на рахунок продавця ОСОБА_4 за договором купівлі-продажуквартири, покупцем у якому був відповідач, і сума, яку зараз вимагає стягнути банк у доларах США, є неспівмірною з тією сумою коштів, що були надані банком у гривнях; що позивач навмисно не повідомив суд про те, що він звертався до третейського суду з вимогою до відповідача про сплату заборгованості у гривнях, про що також не повідомляв відповідача, рішення якого скасовано через непідсудність таких справ третейському суду.

У відзові на апеляційну скаргу представник АТ «Альфа-Банк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, а рішення суду залишити без змін. При цьому вказала, що матеріали справи містять виписку по особовим рахункам ОСОБА_5, що підтверджує видачу грошових коштів у доларах США, а також - розрахунок заборгованості по кредиту, який був зроблений програмними засобами, автоматично, на підставі первинних бухгалтерських документів, який не спростований відповідачем. Зміна розміру процентної ставки відбулася відповідно до умов договору кредиту, які передбачають, що позичальник погодився на внесення таких змін процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною договору, позичальник отримує в банку самостійно. Згідно до умов договору кредиту позичальнику було направлено повідомлення про збільшення розміру процентної ставки. Крім того, після направлення позичальнику повідомлення про збільшення розміру процентної ставки відповідно до умов договору, позичальник сплачував грошові кошти вже за зміненою процентною ставкою постійно до лютого 2014 року, а останній платіж було зроблено 21.07.2015 у розмірі 175,35 дол. США.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розрахунок суми заборгованості відповідача обгрунтований, та обрахований з урахуванням підвищених процентів за користування кредитом відповідач не виконав умови договору кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке змінило назву на ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 800003838.

Згідно пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 вказаного договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 79400,00 доларів США з процентною ставкою 13,8% річних на строк до 15 травня 2018 року з цільовим використанням для оплати/часткової оплати вартості квартири за АДРЕСА_1, яка придбавається позичальником у власність за договором купівлі-продажу.

Пунктом 2.7 вказаного договору встановлений порядок надання кредиту, відповідно до якого не пізніше одного дня після виконання позичальником умов, зазначених у Розділі № 2, і сплати ним першочергового внеску (у разі необхідності), позичальнику надається кредит шляхом видачі кредитних коштів через касу банку або безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника (за бажанням позичальника).

Пунктом 2.9 Кредитного договору встановлено, що платежі з повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, оплати вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов'язань позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до кредитного договору та його невід'ємною частиною.

Згідно пункту 3 вказаного договору позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним договором, повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору інші його істотні умови викладені в Розділі №2 («Загальні умови кредитування»), який є його невід'ємною частиною.

Згідно пункту 3.2. Розділу №2 «Загальні умови кредитування» договору, днем надання кредиту вважається день отримання кредитних коштів в касі банку (або зарахування коштів на поточний рахунок позичальника) в порядку, передбаченому розділом №1.

Пунктом 5.2 Розділу №2 «Загальні умови кредитування» договору передбачено, що банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Сторони домовились, що такі обставини вважаються подіями, що не залежать від волі сторін договору та мають безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Зміна розміру процентів за користування кредитом здійснюється за правилом, відповідно до якого процентна ставка підвищується в разі підвищення вартості кредитних ресурсів. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку з цим змін в додаток №1 до договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору. У зв'язку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає свою згоду на внесення змін до додатку №1 до договору та викладення додатку №1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений додаток №1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки. Оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною договору, позичальник отримує в банку самостійно. Банк не має права змінювати процентну ставку за кредитом у зв'язку зі зміною кредитної політики банку.

Згідно виписки по особовим рахункам з 15 травня 2008 року по 09 січня 2017 року, сформованої 10 січня 2017 року, у ПАТ «Альфа-Банк» на ім'я ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок НОМЕР_1, на який 15 травня 2008 року було зараховано суму коштів у розмірі 79400,00 доларів США, що еквівалентно 400 970,00 грн. з призначенням платежу - надання кредиту за кредитним договором № 800003838 від 15 травня 2008 року.

Згідно з пунктом 1 договору купівлі-продажу квартири від 15 травня 2008 року, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. за №1597, ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 3 вказаного договору продаж здійснено за 520150 грн., що за домовленістю сторін складає 103000 доларів США, з яких 25250 грн., що за домовленістю сторін складає 5000 доларів США, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 повністю, ще до підпису цього договору, в приміщенні ЗАТ «Альфа-Банк», а 494900 грн., що за домовленістю сторін складає 98000 доларів США, ОСОБА_3 зобов'язався сплатити продавцю до 15 травня 2008 року до 18-00 год.

Як вбачається з заяви ОСОБА_4, справжність підпису на якій посвідчено нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. за №1601, вона отримала від ОСОБА_3 494900 грн., що за домовленістю сторін складає 98000 доларів США, в остаточний розрахунок за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський Фінансовий Союз» від 31 липня 2014 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 800003838 від 15 травня 2008 року в сумі 651571,33 грн. та судові витрати у розмірі 400 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 лютого 2016 року вказане рішення скасоване.

З вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про усунення порушень №5968 від 25 січня 2017 року вбачається, що вона направлена ОСОБА_3 внаслідок невиконання ним умов кредитного договору від 15 травня 2008 року №800003838 та утворення заборгованості, яка станом на 28 листопада 2016 року становить 75900,03 доларів США. Позичальника повідомлено про необхідність у тридцятиденний строк сплатити заборгованість та про те, що у разі невчинення таких дій банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначена вимога направлена ОСОБА_3 за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, що підтверджується вкладеннями у цінні листи та квитанціями УДППЗ «Укрпошта».

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 09 січня 2017 року ОСОБА_3 має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 50438,77 доларів США, за відсотками - 25437,07 доларів США. При цьому ним сплачено у рахунок погашення заборгованості 96326,20 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 2 532 099,75 грн.

З вказаного розрахунку також вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 13,80%, а з 15 вересня 2008 року становить 17,00%.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом положень частини 1 статті 651 та частини 3 статті 653 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. В разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Пунктом 5.2 Розділу №2 «Загальні умови кредитування» договору передбачено, що банк має право змінити розмір процентів за користування кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у зв'язку з цим змін в додаток №1 до договору банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу позичальника, зазначену в розділі 1 договору.

Враховуючи, що правовідносини між сторонами виникли з приводу споживчого кредитування, кредит позивачу надавався кредитною установою на власні потреби, зокрема для придбання квартири, а отже на зазначені правовідносини поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За правилами частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», чинної на час виникнення спірних правовідносин, у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Таким чином, у наведеній нормі права законодавцем запроваджене імперативне правило, застосовуване до споживчих правовідносин, яким визначаються правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника-споживача про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом. Таким єдиним наслідком недотримання банком - кредитною установою - порядку запровадження відсоткової ставки за кредитом є недійсність такого правочину.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 вказаних Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

З огляду на зазначене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

В матеріалах справи є лист банку від 25.01.2017 з вимогою до відповідача про усунення порушень у виконанні умов договору кредиту та про сплату заборгованості по кредиту, відсотках і пені у 30-денний строк, а також - докази про направлення цього листа боржнику (а.с. 91-93). При цьому відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він з поважних причин не отримав вказану кореспонденцію. Колегія суддів вважає, що положення п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України про справедливість, добросовісність та розумність зобов'язують відповідача, як контрагента за договором, який зобов'язався повернути грошові кошти, діяти добросовісно, у тому числі у питанні отримання поштової кореспонденції від банку, що спонукає відповідача підримувати надійну комунікацію з банком, особливо у даній ситуації, коли відповідач заборгував банку у поверненні кредиту та сплати процентів.

Відповідач не надав належних, допустимих і достатніх доказів про те, що він з поважних причин не зміг отримати листи від банку про збільшення процентної ставки та про дострокове повернення кредиту.

Виходячи з наведеного, зміна розміру процентної ставки відбулася відповідно до умов договору кредиту, які передбачають, що позичальник погодився на внесення таких змін процентної ставки. Згідно до умов договору оновлений розрахунок сукупної вартості кредиту та графік платежів по кредиту, який скасовує попередній і стає невід'ємною частиною договору, позичальник отримує в банку самостійно. Згідно до умов договору кредиту позичальнику було направлено повідомлення про збільшення розміру процентної ставки. Крім того, після направлення позичальнику повідомлення про збільшення розміру процентної ставки відповідно до умов договору, як вбачається із наданого банком і не спростованого відповідачем розрахунку заборгованості за кредитом та виписки з особового рахунку відповідача, позичальник сплачував грошові кошти вже за зміненою процентною ставкою постійно до лютого 2014 року, а останній платіж було зроблено 21.07.2015 у розмірі 175,35 дол. США, що в цілому свідчить про те, що він погодився зі збільшенням процентої ставки. Крім того, відповідач ніяких зустрічних вимог про визнання недісним умов договору, якими врегульований порядок повідомлення банку про збільшення процентної ставки, чи про збільшення процентної ставки - не заявляв, у тому числі при зверненні до суду із заявою скасування заочного рішення суду.

З огляду на те, що відповідач скористався процесуальною можливістю і подав заяву про перегляд заочного рішення, це питання розглядалося у судовому засіданні за участю двох представників відповідача, при цьому суд ще до ухвалення заочного рішення через засоби масової інформації викликав відповідача для участі в судовому засіданні 26.09.2017 (а.с. 133) - не можна вважати, що суд порушив право відповідача на доступ до суду, яке гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950р.

Посилання відповідача у апеляційній скарзі на те, що ним фактично було отримано кредит не у доларах США, а у гривнях у сумі, еквівалентній зазначеній в договорі сумі в доларах США, та банком не надано касових документів щодо видачі кредиту, є безпідставними.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов'язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитним договором передбачено, що кредит надається саме у доларах США, суму кредиту було згідно умов договору зараховано на особовий рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку, отже, надання банком касових документів про видачу готівки неможливо.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що суму коштів у гривні, еквівалентну наданому кредиту в іноземній валюті, було безготівково перераховано продавцю квартири, для придбання якої укладено кредитний договір, не підтверджуються матеріалами справи та не можуть бути доказом неотримання відповідачем кредиту у доларах США. Заява продавця квартири про отримання оплати за договором від відповідача у гривні також не свідчить про те, що кредит йому було видано у гривні.

Посилання відповідача на неповідомлення позивачем суду про рішення третейського суду, ухвалене у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у гривні, не можуть бути взяті до уваги, оскільки рішення третейського суду у зазначеній справі скасовано, крім того, заявлення банком у цій справі вимог щодо стягнення заборгованості у гривні не свідчить про те, що кредит було видано у гривні, а не у доларах США.

Судова колегія також не може взяти до уваги доводи відповідача про його неналежне повідомлення про розгляд справи.

Згідно частин 5, 9 статті 74 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом відповідно до частини 3 статті 122 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення, було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця проживання відповідача. За результатами отриманої судом 05 липня 2017 року інформації з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області відповідача 23 лютого 2017 року знято з реєстрації за вказаною в позовній заяві адресою, у зв'язку з чим, згідно частини 9 статті 74 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення у пресі, яке було опубліковано в газеті «Слобідський край».

Таким чином, судом першої інстанції було вжито заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 268, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2018 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді І.В. Бурлака.

П.В. Кісь.