Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/209/2018 Справа № 641/9069/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікату виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 7866,09 грн. заборгованості за кредитним договором від 27.08.2009 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

13 вересня 2018 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа №641/9069/14-ц, виданого 21.11.2014 року до виконання та видачі дублікату виконавчого документа №641/9069/14-ц від 21.11.2014 року. В обгрунтування заяви ПАТ КБ «Приват Банк» посилається на те, що 01 липня 2015 року старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», виконавчий лист перебував на примусовому виконанні до 17.09.2015 року та був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ перебував на примусовому виконанні у відділі, однак на теперішній час втрачений під час пересилки на адресу стягувача.

В судове засідання всі учасники розгляду заяви не з»явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявку суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в межах розгляду заяви, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 7866,09 грн. заборгованості за кредитним договором від 27.08.2009 року, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Рішення суду набрало законної сили (а.с.32-33).

На підставі вищевказаного заочного рішення суду, Комінтернівським районним судом м. Харкова представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» було видано виконавчий лист 21 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу у розмірі 7866,09 грн.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред»явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі листи можуть бути пред»явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

01 липня 2015 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

17 липня 2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стяґувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв»язку з відсутністю майна у боржника.

Положеннями ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання

перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З наданої довідки про втрату виконавчого документа №46509 від 26.07.2018 року, виданої Міжрайонним ВДВС по Основ»янському та Слобідському районах м. Харків вбачається, що виконавчий лист №641/9069/14-ц від 21.11.2014 року виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення суми боргу з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» перебував на примусовому виконанні у відділі, 17.09.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа повинен з'ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв'язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що постановою державного виконавця виконавчий лист №641/9069/14-ц виданий 21.11.2014 року повернений стягувачу ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.09.2015 року. До органів виконавчої служби щодо виконання виконавчого листа №641/9069/14-ц стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся та отримав відповідь 26.07.2018 року. З заявою до суду про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа заявник звернувся 13 вересня 2018 року.

Суд приходить до висновку, що стягувач не надав належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання.

З вересня 2015 року стягувачем, який є юридичною особою не вчинено жодних дій, які б свідчили, що інтерес Банку до виконавчих дій за вказаним виконавчим документом не втрачено.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції «пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на доказі, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що поновлення строку на пред»явлення виконавчого листа до виконання через майже 3 роки є порушенням принципу правової визначеності.

Європейський суд зазначає, якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Жодних поважних причин пропуску строку пред»явлення виконавчого листа до виконання, представником стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначено.

Враховуючи, що підстави для поновлення строку на пред»явлення виконавчого листа на виконання відсутні, суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст. 433 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання, видачу дублікату виконавчого документа №641/9069/14-ц відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п»ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -ОСОБА_4