СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/769/18

Провадження № 2/485/489/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (57300, АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 (57300, Миколаївська область, м. Снігурівка, вул. Калинова, 37) про розірвання шлюбу,

встановив:

07 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував таким. 17 січня 2013 року у Снігурівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З березня 2017 року припинили спільне проживання через постійні сварки та непорозуміння у сімї. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просить слухати справу без його участі; позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на примирення не згоден.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, також подала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає повністю, на примирення не згодна та просить залишити їй шлюбне прізвище.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

17 січня 2013 року Снігурівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстровано шлюб (актовий запис №1);свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 148895, видане 20 березня 2018 року повторно. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Мирон».

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданих повторно Снігурівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 20 березня 2018 року серії 1-ФП №283307 за актовим записом № 62, серії 1-ФП №283308 за актовим записом №62.

З березня 2017 року шлюбні відносини між подружжям припинені за постійних сварок та непорозумінь у сімї; втрати почуття любові і поваги один до одного; з березня 2017 року вони проживають окремо, діти проживають з відповідачкою.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнала позов, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України відповідач має право надалі іменуватися прізвищем «Мирон».

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір"у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 200, 258,259,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

- позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі;

- шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 17 січня 2013 року Снігурівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 1, - розірвати;

- після розірвання шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити шлюбне прізвище «Мирон».

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати на сплату судового збору в сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.);

- повернути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з державного бюджету судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.). сплачений відповідно до квитанції № 17 від 20 березня 2018 р., оригінал якої міститься в матеріалах справи;

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю. Фортуна