Справа № 274/933/17 Провадження № 2/0274/279/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
28.11.18 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1, представником якої є ОСОБА_2,
доОСОБА_3, представником якого є ОСОБА_4,
провиселення особи без надання іншого житлового приміщення,
У березні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом, у якому просить виселити ОСОБА_3 з житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що вона є власником зазначеного будинку та проживає у ньому разом з колишнім чоловіком ОСОБА_3, останній не приймає участі в утриманні будинку та ухиляється від сплати комунальних послуг, протягом останніх п'яти років вчиняє психологічне насильство, сварки та конфлікти щодо неї, її сина та невістки, які також проживають у будинку, без дозволу приводить своїх друзів, з якими розпиває спиртні напої та не дає спати, систематично руйнує приміщення будинку, залишає увімкненими світло та газ, не замикає вхідні двері при виході, погрожує спалити або підірвати будинок.
ОСОБА_3 проти позову заперечив, посилаючись на те, що житловий будинок за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, був побудований ним. У 1996 р., після того, як він розлучився з ОСОБА_1, вони поділили цей будинок У 1998 р. він подарував свою частку будинку і з того часу він з ОСОБА_1 проживали у будинку однією сім'єю з сином. За останні два роки з у нього з ОСОБА_1 почали виникати конфлікти. Він надавав кошти на сплату комунальних послуг, про що ОСОБА_1 надавала розписки, але надалі вона відмовилась надави розписки про це, тому він перестав надавати кошти. Він не заперечує, що час від часу вживає алкогольні напої, але так роблять багато чоловіків. Правил співжиття він не порушує та не бажає нічого поганого чинити ОСОБА_1
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 20.07.1991 р., що встановлено рішенням суду м. Бердичева від 15.02.1996 р. (а. с. 9 10).
Цим же рішенням шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано та поділено житловий будинок за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Сабурова (перейменована на вул. Олімпійську, що підтверджується відповідною відміткою на рішенні), 120-Б, ОСОБА_1 виділено 57/100 ідеальних частин будинку, а ОСОБА_3 43/100 ідеальних частин будинку.
01.10.1998 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір дарування, відповідно до умов якого перший подарував другій 43/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Сабурова (перейменована на вул. Олімпійську, що підтверджується відповідною відміткою на договорі дарування від 01.10.1998 р.), 120-Б (а. с. 8).
Право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою : Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, зареєстровано, що підтверджується відповідною відміткою на договорі дарування від 01.10.1998 р. та реєстраційним посвідченням, виданим у жовтні 1996 р. (зворотній бік а. с. 8, а.с. 11).
Таким чином ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б.
ОСОБА_3 з 16.03.1999 р., а ОСОБА_1 з 25.04.2000 р. зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою від 26.01.2017 р. МКВЖРЕВ № 7, домовою книгою для прописки громадян, проживаючих у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 20, 16 18), а також поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3
З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та їхніх представників випливає, що ОСОБА_1 надала згоду у 1999 р. на прописку ОСОБА_3 у належному їх житловому будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, оскільки у них була спільна дитина, вони, не зважаючи на розірвання шлюбу, мали намір та намагались налагодити сімейні стосунки.
Відповідно до висновку по матеріалам заяви ОСОБА_1, які зареєстровані і журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 8442 від 03.11.2016 р., 03.11.2016 р. до Бердичівського ВП ГУНП надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття мір до її чоловіка ОСОБА_3, який з 22 по 23.10.2016 р. у вечірній час за адресою: м. Бердичів, вул. Сабурова, 120-Б, ображав її нецензурною лайкою. Опитана з даного приводу ОСОБА_1 пояснила, що з 22 по 23.10.2016 р. у вечірній час вечірній час за адресою: м. Бердичів, вул. Сабурова, 120-Б, ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння вчинив сварку, в ході якої ображав її брутальною лайкою. ОСОБА_3 згідно статті 63 Конституції України відмовився від дачі будь-яких пояснень. ОСОБА_3 винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї та було проведено бесіду профілактичного характеру (а. с. 26).
Відповідно до висновку по матеріалам заяви ОСОБА_1, які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 8689 від 11.11.2016 р., 11.11.2016 р. до Бердичівського ВП надійшла заява від ОСОБА_1 про прийняття мір до її чоловіка ОСОБА_3, який 08.11.2016 р. близько 18:30 за адресою: м. Бердичів, вул. Сабурова, 120-Б ображав її брутальною лайкою. Опитана з даного приводу ОСОБА_1 пояснила, що 08.11.2016 р. близько 18:30 за адресою: м. Бердичів, вул. Сабурова, 120-Б, ОСОБА_3 вчинив сварку, в ході якої ображав її брутальною лайкою. Опитати з даного приводу ОСОБА_3 не представилось можливим, так як останній згідно статті 63 Конституції України відмовився від дачі будь-яких пояснень, однак повідомив, що у вищевказаний час перебував у м. Києві на роботі та своєї колишньої дружини не бачив. Опитаний з даного приводу сусід ОСОБА_5 пояснив, що про вищевказаний конфлікт йому нічого невідомо, так як він нічого не бачив та не чув. ОСОБА_3 винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї (а. с. 29).
Відповідно до висновку по матеріалам заяви ОСОБА_6, які зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 642 від 26.01.2017 р., 26.01.2017 р. до Бердичівського ВП надійшла заява від ОСОБА_6 про прийняття мір до батька ОСОБА_3, який 25.01.2017 р. близько 20:00 за адресою: м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, ображав його нецензурною лайкою. В ході проведених заходів встановлено, що 25.01.2017 р. о 20:00 ОСОБА_3 прийшов додому та вчинив сварку зі своїм сином ОСОБА_6, в ході якої ображав його брутальною лайкою, конфлікт тривав декілька хвилин, після чого вони розійшлись по різним кімнатам. ОСОБА_3 винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї та складено адміністративний протокол по ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зворотній бік а. с. 30).
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.04.2017р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за вчинення психологічного насильства у сім'ї) і накладено на нього стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин (а. с. 44).
Відповідно до висновку за результатами перевірки по матеріалам єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події № 1508 від 04.03.2017 р. (до матеріалів справи не долучався, витребовувася у Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області для дослідження у судовому засіданні), 04.03.2017 р. до Бердичівського ВП надійшла заява ОСОБА_1 В ході розгляду матеріалів було встановлено, що 03.03.2017 р. близько 21:00 за місцем проживання між ОСОБА_1 та її колишнім чоловіком ОСОБА_3, з яким вона спільно проживає, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 ображав колишню дружину нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та намагався затіяти бійку. До конфлікту втрутився їх син ОСОБА_6, та припинив сварку. З ОСОБА_3 проведена профілактична бесіда, видане направлення на проходження корекційної програми та складений адміністративний протокол за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до висновку за результатами перевірки фактів, викладених в зверненні ОСОБА_1, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події за № 9279 від 19.10.2017 р. (до матеріалів справи не долучався, витребовувася у Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області для дослідження у судовому засіданні), 19.10.2017 р. до Бердичівського відділу поліції надійшло звернення ОСОБА_1 про прийняття мір до колишнього чоловіка ОСОБА_3. По суті даного звернення ОСОБА_1 пояснила, що проживаючи ІНФОРМАЦІЯ_3, 18.10.2017 р. приблизно о 21:30 прийшов її колишній чоловік ОСОБА_3, який, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, почав по відношенню до неї, а також її матері ОСОБА_7, виражатися нецензурною лайкою та словесно погрожувати. Також ОСОБА_3 штовхнув у ліве передпліччя і вдарив у праве вухо ОСОБА_1 Під час опитування ОСОБА_3 останній пояснив, що 18.10.2017 р. він знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Прийшовши приблизно о 20:30 додому за місцем проживання, його колишня дружина намагалася спровокувати його на конфлікт. Також ОСОБА_3 пояснив, що по відношенню до ОСОБА_1, а також її матері ОСОБА_7, він нецензурною лайкою не виражався, словесно не погрожував, зазначає, що не штовхав у ліве передпліччя і не вдаряв у праве вухо ОСОБА_1, на його думку, заява до Бердичівського відділу поліції написана із-за тривалих неприязних відносин з ОСОБА_1 З ОСОБА_3 було проведено бесіду профілактичного характеру та складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 178 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до рапорту від 25.10.2017 р. ДОП Бердичівського відділу поліції лейтенанта поліції ОСОБА_8, згідно аналітичної бази "Армор" ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності: частина перша статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04.02.2017 р. громадські роботи 30 годин, частина перша статті 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 11.03.2017 р. попередження, частина перша статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 11.03.2017 р. попередження, частина друга статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 16.03.2017 р. громадські роботи 30 годин (а. с. 74).
Свідок ОСОБА_6 дав пояснення про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є його батьками. З 2015 р. він разом з дружиною проживав у будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б. З цього часу траплялось, що ОСОБА_3 викидав їхні речі, псував майно у будинку, виганяв їх, провокував бійки. ОСОБА_3 кожен день перебував у нетверезому стані, виганяв їхніх друзів або не пускав їх до будинку. Ображав дружину, бився з матір'ю та бабусею, коли остання приходила ночувати. Разів чотири п'ять викликали поліцію через насильство у сім'ї, він особисто викликав. Один раз була бійка, батько бив бабусю. Він звалив батька та тримав того, поки не приїде поліція. Батько притягувався до адміністративної відповідальності за насильство. Поведінка батька після складення протоколів про адміністративні правопорушення тільки погіршувалась, той погрожував знищити будинок, руйнував навмисно майно. Батько казав, що спале хату і сам жити туту не буде. Допомоги щодо утримання житла батько не надає. Він (свідок) з жінкою вимушені були покинути будинок. Переїхали з будинку у жовтні 2017 р.
Свідок ОСОБА_9 дала пояснення про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками її чоловіка ОСОБА_6 Вона проживала у будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, з моменту, як одружилась з ОСОБА_6, роки три тому. З того часу були постійні сварки, погрози з боку ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1, сина та її. ОСОБА_3 постійно влаштовував п'янки, вона кожного дня бачила його у стані алкогольного сп'яніння. Вона з чоловіком змушена була з'їхати з будку та винаймати квартиру. ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_1 вбити її, також погрожував спалити хату. ОСОБА_3 руйнував речі, губив ключі від хати. Вона боялась лишатись одна у домі, не могла запросити до себе гостей. Викликались працівники поліції. Особисто вона бачила один раз, як викликались працівники поліції, коли були погрози з боку ОСОБА_3 та неадекватна поведінка, це було приблизно півтора роки тому. Поведінка ОСОБА_3 після приїздів поліції не змінювалась.
Свідок ОСОБА_10 дав пояснення про те, що ОСОБА_1 є його дочкою, а ОСОБА_3 був чоловіком дочки. ОСОБА_3 ображав його дочку, вживав алкогольні напої. Він рідко бачив ОСОБА_3 тверезим. ОСОБА_1 зверталась до поліції з приводу дій ОСОБА_3 Його (свідка) дружина ходить ночувати до дочки, оскільки ОСОБА_3 знущається та обзиває ОСОБА_1 Ходить, щоб ОСОБА_3 не побив дочку. ОСОБА_3 будинок не ремонтує, замки постійно поламані, гроші на ремонт будинку не дає, комунальні послуги не платить.
Свідок ОСОБА_7 дала пояснення про те, що ОСОБА_1 є його дочкою, а ОСОБА_3 був чоловіком дочки. Як тільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одружились, ОСОБА_3 став пити та сваритись, ображав ОСОБА_1 нецензурними словами. Вона два роки ночує з дочкою у її помешканні. ОСОБА_3В приходить дуже п'яний, говорить таке, що вона не чула, на її дочку та на їх усіх. ОСОБА_3 вона тверезим не бачила, буває, той приходить до будинку на "четвереньках", у прихожій падає, лежить хвилин сорок, потім підіймається на верх та починає нецензурно виражатись. На 8 березня до дітей приїхали друзі, а ОСОБА_3 прийшов п'яний та почав нецензурно виражатись, хоче битися, але вона не дала. Потім ОСОБА_3 її побив, з кухні вийшла дочка, невістка, онук, почалась бійка. Вони його повалили, приїхала поліція, наділи на нього кайданки. Після того його поведінка не змінилась, почалось ще гірше ставлення. Онук з дружиною покинули будинок, бо ОСОБА_11 його проклинав. ОСОБА_3 за комунальні послуги не платить та коштів не дає. Онук зробив після граду дах, однак через один-два тижня там піднялось, бо ОСОБА_3 зруйнував те, що робилось. Одного разу ОСОБА_3 побив двері. З 2016 р. постійно триває така поведінка.
Свідок ОСОБА_12 дала пояснення про те, що вона бачила, як ОСОБА_3 будував будинок. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили добре, та коли їхньому синові виповнилось три роки, розстались. В дома у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вона не була ні разу, вона не чула, що б між ними були скандали.
Свідок ОСОБА_13 дала пояснення про те, що ОСОБА_3 є її братом. Почали будувати хату ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом. За останні три роки вона була у ОСОБА_3 у гостях на 45 років, 31.03.2016 р. З того часу більше по вул. Олімпійській не була. Про насильство брата до ОСОБА_1 їй нічого не відомо. Він її ніколи не бив, насильства не робив. Були конфлікти, сварки, але мирились, як дружна і чоловік. Про насильство з боку ОСОБА_3 до сина їй не відомо, що син звертався з заявою щодо насильства батька не відомо. 21.03.2016 р. стосунки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були добрі, що було потім їй невідомо.
Свідок ОСОБА_14 дав пояснення про те, що він є братом ОСОБА_3 Брат та ОСОБА_1 жили нормально, але були і скандали. У свій час вони розходились, потім мирились, будували хату, де вони проживають, він їм допомагав. Він був за кордоном з січня по квітень 2018 р. Інший час був в Україні, інколи працював у Києві. За останні три роки вдома у брата був рази три. ОСОБА_1 казала, що все недобре, що ОСОБА_3 випиває. Брат йому повідомляв, що писались заяви на нього щодо насильства. Чого син брата виїхав з хати невідомо. ОСОБА_1 про те, що брат руйнував будинок, не розповідала.
Оцінивши наведені вище докази, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, починаючи з 2016 р., часто перебував у стані алкогольного сп'яніння, вчиняв сварки, конфлікти з ОСОБА_1, сином ОСОБА_6 та дружиною сина ОСОБА_9, з якими проживав у житловому будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, а також з матір'ю ОСОБА_1 ОСОБА_7, під час яких намагався вчиняти або вчиняв бійки, виганяв декого з них з будинку, викидав та псував речі та майно, руйнував будинок.
Внаслідок таких дій ОСОБА_3 його син та дружина останнього переїхали з будинку в інше житлове приміщення, а ОСОБА_1 змушена ночувати з матір'ю ОСОБА_7, оскільки боїться, що ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, може завдати їй шкоду.
До ОСОБА_3 неодноразово застосовувались заходи попередження, одна вони не дали позитивних результатів.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Частинами третьою та четвертою статті 156 Житлового кодексу Української РСР встановлено, що члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Частиною другою статті 64 Житлового кодексу Української РСР визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Приймаючи до уваги наведені вище пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та докази, Суд виходить з того, що з 2000 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали разом та вели спільне господарство, проте приблизно 2016 р. ведення спільного господарства припинилось.
Таким чином ОСОБА_3 приблизно до 2016 р. був членом сім'ї власника житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, ОСОБА_1, а потім перестав ним бути.
Відповідно до частини третьої статті 64 Житлового кодексу Української РСР якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.
Тобто, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 приблизно у 2016 р. перестав бути членом сім'ї ОСОБА_1, в нього залишились права і обов'язки щодо житла як і у ОСОБА_1 і члена її сім'ї.
Згідно зі статтею 157 Житлового кодексу Української РСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно з частиною першою статті 116 Житлового кодексу Української РСР якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
З зазначеної норми Житлового кодексу Української РСР випливає, що її може бути застосовано за наявності двох умов: систематичне порушення правил співжиття, а також якщо вжиття заходів попередження або громадського впливу, які не дали позитивних результатів. Під заходами впливу маються на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.
Як було встановлено Судом, ОСОБА_3, починаючи з 2016 р., часто перебував у стані алкогольного сп'яніння, вчиняв сварки, конфлікти з ОСОБА_1, сином ОСОБА_6 та дружиною сина ОСОБА_9, з якими проживав у житловому будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, а також з матір'ю ОСОБА_1 ОСОБА_7, під час яких намагався вчиняти або вчиняв бійки, виганяв декого з них з будинку, викидав та псував речі та майно, руйнував будинок. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 його син та дружина останнього переїхали з будинку в інше житлове приміщення, а ОСОБА_1 змушена ночувати з матір'ю ОСОБА_7, оскільки боїться, що ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, може завдати їй шкоду. До ОСОБА_3 неодноразово застосовувались заходи попередження, одна вони не дали позитивних результатів.
Крім того, Судом також з'ясовано, що у наприкінці серпня початку вересня 2018 р., не зважаючи на те, що у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебуває справа про виселення з житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, ОСОБА_3, останній пробив дві дірки у даху вказаного будинку, що випливає з довідки від 24.09.2018 р. ДОП Бердичівського відділу поліції ОСОБА_15 та роздруківки фотокартки з зображенням даху з двома дірками (а. с. 112, зворотній бік а. с. 114).
Враховуючи вкладене, Суд вважає, що ОСОБА_3, починаючи з 2016 р., систематично порушував правила співжиття у житловому будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, вжиті до ОСОБА_3 заходи попередження не дали позитивних результатів, що у відповідності до статей 116 та 157 Житлового кодексу Української РСР є підставою для його виселення з цього будинку без надання іншого житлового приміщення.
Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_3 на користь на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а. с. 2).
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.
2. Виселити ОСОБА_3 (Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, РНОКПП НОМЕР_2) з житлового будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, без надання іншого житлового приміщення.
3. Стягнути з ОСОБА_3 (Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (Житомирська область, м. Бердичів, вул. Олімпійська, 120-Б, РНОКПП НОМЕР_1) у якості відшкодування судових витрат 640,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.11.2018 р.

Суддя В.В. Корбут