КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5790/18
Провадження № 2/552/1815/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді- Турченко Т.В.

Секретаря судового -засідання Силки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання у житловому приміщенні та визнання права користування ним, третя особа: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Київського районного суду м. Полтави з позовом до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту постійного проживання у житловому приміщенні та визнання права користування ним. Позов обґрунтовували тим, що вони з 27.05.1988 року за рішенням адміністрації ДК ЖЕП «Будівельник» зареєстровані та проживають у кімнаті АДРЕСА_1, житловою площею 18,7 кв.м. Вказували, що гуртожиток передано до комунальної власності міста, знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2», мають намір реалізувати своє право на приватизацію житлової площі в гуртожитку. В поданій до суду позовній заяві просили суд встановити факт їх проживання на правових підставах в кімнаті № АДРЕСА_2 з 27.05.1988 року та визнати за ними право користування зазначеною жилою площею.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11.10.2018 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася, попередньо надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовну заяву підтримуває та просила її задовольнити.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач територіальна громада в особі Полтавської міської ради в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи порідомлений належним чином.

Третя особа Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» в судове засідання свого представника не направили, від представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно рішення адміністрації ДК ЖЕП «Будівельник» ОСОБА_2 (наймач) та ОСОБА_3 (член сім'ї наймача) з 27.05.1988 року проживають у кімнаті АДРЕСА_1 житловою площею 18,7 кв.м.

У червні 2017 року гуртожиток по АДРЕСА_2 прийнято у комунальну власність м. Полтави від ДК ЖЕП «Будівельник».

З 01.08.2017 року КП «ЖЕО №2» прийняло гуртожиток за адресою АДРЕСА_2 на баланс.

29.08.2017 року ОСОБА_2 укладено договір із новим балансоутримувачем КП «ЖЕО №2» про надання послуг по кімнаті АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 6 Житлового кодексу Української РСР (у редакції чинній на дату вселення та реєстації місця проживання) жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Відповідно до частині 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 року №500-VI мешканці гуртожитку, які на правових підставах, визначених цим Законом, проживають у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону (державної форми власності, а також у гуртожитках, включених до статутних копіталів товариств, у тому числі тих, що в подальшому були передані до статутних капіталів інших юридичних осіб або відчужені в інший спосіб), набувають право на приватизацію жилих приміщень у таких гуртожитках після їх передачі у власність відповідальної територіальної громади згідно з цим Законом та Загальнодержавною цільовою програмою передачі гуртожитків у власність територіальних громад. Зазначене право поширюється на дітей законних мешканців гуртожитків, які народилися під час проживання їхніх батьків у гуртожитках, на які поширюється дія цього Закону.

Рішенням Полтавської міської ради від 24.05.2018 року з метою забезпечення реалізації прав громадян на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста в особі Полтавської міської ради і знаходяться на балансі комунального підприємства «ЖЕО №2» ПМР, залишено цілісні майнові комплекси будинків за адресами: АДРЕСА_2 у статусі гуртожиток, дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 27.05.1988 року проживають у кімнаті АДРЕСА_1 житловою площею 18,7 кв.м згідно рішення адміністрації ДК ЖЕП «Будівельник».

Також встановлено, що позивачі у встановленому законом порядку зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2

Вказана адреса є їх постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них.

Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов, зокрема відсутність в особи власного житла; правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком; реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах; фактичне проживання протягом п'яти років за місцем реєстрації в гуртожитку.

Таким чином, однією із умов є реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах.

На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону N 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як встановлено судом, позивачі саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрували своє постійне місце проживання в гуртожитку в АДРЕСА_2

Таким чином, позивачами дотримано умову щодо реєстрації місця свого проживання.

Другою обставиною, з якою пов'язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність їх проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави".

Тому суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Необхідно встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах, в житловому приміщенні кімнаті АДРЕСА_1 з 27.05.1988 року, та визнати за ними право користування на законних підставах відповідним жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання у житловому приміщенні та визнання права користування ним задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на законних підставах у кімнаті АДРЕСА_1 з 27.05.1988 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 право користування житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_1 з 27.05.1988 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 29.11.2018 року.

Суддя Т.В .Турченко