Справа № 311/4124/18
Провадження № 2/311/1487/2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2018 року м. Василівка
В С Т А Н О В И В :
26 листопада 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права власності на частку спільного сумісного мана подружжя, в якому позивачка просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/10 частин квартири АДРЕСА_2, яка (квартира в цілому) є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, залишивши за ОСОБА_2 право власності на 3/10 частини вище вказаної квартири.
Ознайомившись з предявленим до суду позовом та доданими до нього документами, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху в звязку з порушеннями вимог ст.ст.176,177 ЦПК України.
Відповідно до приписів п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначаєься,: 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості;
Проте, на підтвердження дійсної вартості спірного обєкту нерухомого майна позивачем не додано до матеріалів позовної заяви відповідних та належних документів за визначеної вартістю спірного майна станом на час предявлення позову до суду, що унеможливлює визначити дійсну ціну позову, відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України та відповідно, суму судового збору.
Також, позивачем не зазначено доказів щодо визначення дійсної вартості квартири, на яку посилається позивач і яка, є предметом визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя.
Так, оцінка майна, згідно вимог законодавства, проводиться відповідними суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна; Звіт про оцінку майна повинен відповідати пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року за №1440, згідно якого передбачено, що звіт про оцінку майна, складений у повній формі, повинен містити дату оцінки та дату завершення складання звіту, та строк дії звіту та висновок про вартість майна відповідно до вимог законодавства. Проте зазначеного, позивачем, не виконано та належного і відповідного Звіту про оцінку майна до матеріалів позовної заяви позивачем не долучено.
У звязку із зазначеним, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за подання позовної заяви майнового характеру про визнання права власності на частку спільного сумісного майна подружжя становить безпосередньо вартість тієї частки спірного майна, на яку позивачка просить визнати право власності та яку можливо буде визначити лише після проведення оцінки вартості спірного майна, у відповідності до складеного Звіту про оцінку даного майна у встановленому законом порядку.
Таким чином, в порушення вимог п.9 ч.1 ст.176 ЦПК України, у позовній заяві позивачем чітко не визначена ціна позову за дійсною вартістю спірного нерухомого майна за предметом позову, яка визначена на час пред?явлення позивачем ОСОБА_1 позову до суду.
Відповідно до приписів ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Проте, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 не додано оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Разом з тим, в окремо викладеній заяві (клопотанні) позивачкою ОСОБА_1 висловлено прохання звільнити або відстрочити сплату судового збору, посилаючись на свій скрутний матеріальний стан, перебуванням на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутніх у неї нерухомого майна, транспортних засобів, інших речей, за рахунок яких вона мала би можливість сплатити судовий збір без шкоди для дітей.
Відповідно до ст.136 ЦПК України та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями від 03.10.2017 року), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або: 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
Згідно розяснень, що містяться в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору із-за скрутного матеріального становища, враховуючи наявність у позивача регулярного доходу та постійного джерела прибутку у вигляді заробітної плати, тому, підстави для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору, відсутні. На даний час будь-яких підстав для звільнення, відстрочки чи розстрочки оплати судового збору при предявленні ОСОБА_1 позову до суду, не вбачається.
Отже, позивачу ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду необхідно сплатити судовий збір за визначеною нею ціною позову, виходячи з дійсної вартості спірного нерухомого майна за оцінкою, визначеною у встановленому Законом порядку, станом на час пред?явлення позову до суду на вказаний нижче розрахунковий рахунок.
За наявністю вищевикладених обставин позовна заява ОСОБА_1 не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у долученні до матеріалів позовної заяви звіту про оцінку дійсної вартості спірного нерухомого майна, яке є предметом заявлених позовних вимог, складений відповідними суб'єктами оціночної діяльності, за станом на час пред?явлення позову до суду, а також долучення до позовної заяви оригіналу платіжного документу про сплату у повному обсязі судового збору за предявлення позовних вимог майнового характеру за чітко визначеною ціною позову, з урахуванням вищевказаного звіту про оцінку спірного нерухомого майна.
Вищевказані судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому вважаю необхідним позовну заяву залишити без руху для усунення вищевикладених в описовій частині ухвали недоліків.
У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява у відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання права власності на частку спільного сумісного мана подружжя - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.
Для усунення недоліків позовної заяви позивачу встановити пятиденний строк з дня вручення ухвали суду.
Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
Копію ухвали направити позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3