Справа № 214/6075/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 квітня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретарі судового засідання Печарник З.І.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду). В якому просить суд: розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між нею та відповідачем, посвідчений 22.02.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: Україна, АДРЕСА_1, та має наступні характеристики: загальна корисна площа 50,0 кв.м, житлова площа -29,8 кв.м, кількість кімнат 2 (дві), поверх -1 (перший) 4 поверхового житлового будинку, здійснену 22.02.2014 року на підставі договору довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, 24.02.2014 року; зняти заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: Україна, АДРЕСА_1; повернути сторони договору довічного утримання (догляду), посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в первісний стан, визнавши за нею, право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: Україна, Дніпропетровська область, АДРЕСА_2; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування предявлених вимог вказала, що їй належала квартира АДРЕСА_3. 22.02.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 Відповідно умов вказаного договору довічного утримання (догляду) вона передала у власність відповідачу зазначену квартиру, а відповідач взамін цього зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, довічно забезпечувати її матеріальним забезпеченням в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідною допомогою. Проте відповідач не звертає на неї увагу, на її потреби і стан здоровя, не забезпечує її харчуванням, одягом, медикаментами, необхідною допомогою, не доглядає за нею, не утримує матеріально, не надає будь якої іншої допомоги, не забезпечує її засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, а також не виконує її додаткові доручення, необхідні для забезпечення її належним доглядом. У звязку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні 16.03.2018 року представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю. Пояснила, що відповідач не виконує умови договору довічного утримання, зокрема матеріально не забезпечує та не утримує позивача. У подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. Про поважність причини неявки суд не повідомив.

Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 40).

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

У судовому засіданні 16.03.2018 року свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що три роки тому відповідач попрохав доглядати за позивачем. Тому із 15.04.2015 року по 15.10.2017 року вона доглядала за позивачем. Відповідач за це пообіцяв сплачувати кошти, проте заплатив лише один раз. Потім кошти за догляд їй сплачував онук позивача. На даний час, позивачку доглядає ОСОБА_6, а кошти за це надає син позивача. Вона знає про умови договору довічного утримання, вважає, що вони відповідачем не виконуються.

У судовому засіданні 16.03.2018 року свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона знає позивачку приблизно 30 років, оскільки остання є її сусідкою. Також вона знає відповідача, він колишній зять позивача. Зі слів позивача їй відомо про укладений між сторонами договір довічного утримання. Останнім часом відповідача вона не бачила. Позивач проживає сама. Зі слів позивача стало відомо, що відповідач їй матеріально не допомагає. Останній раз вона бачила відповідача три роки тому.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло №293 від 23.02.1994 року, виданого в/о «Кривбасруда» УСП, зареєстрованого БТІ за №10/6пв-424, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2000 року виданого Сьомою криворізькою нотаріальною конторою за реєстром №2-2111, належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 84, 85).

22.02.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №350 (а.с. 62-63).

За умовами п. 1 Договору позивачка передала у власність відповідачу належну їй на праві приватної власності квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1 Договору матеріальне забезпечення з у тримання (догляду), яке щомісячно до першого числа кожного місяця має надаватися на користь позивача оцінюється сторонами у 1300 грн. Зазначене підлягає індексації у порядку встановленому законом.

Згідно з п. 2.2 Договору відповідач зобов'язувався довічно повністю утримувати ОСОБА_2, забезпечувати її: харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; наданням медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); оплатою за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, повязаних з проживанням в зазначеній квартирі позивача; наданням будь якої іншої допомоги; вчиненням всіх необхідних дій щодо забезпечення позивача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, а також виконанням додаткових доручень позивача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом.

Як визначено в ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п.4.8 договору, а саме за зверненням однієї зі сторін в судовому порядку у випадку невиконання однією із сторін умов договору.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків незалежно від його вини.

На підставі ч.1 ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право на його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача не підлягають поверненню.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині розірвання договору довічного утримання, скасування державної реєстрації та зняття заборони на відчуження спірної квартири, оскільки, судовому засіданні встановленно, що відповідачем ОСОБА_3 не виконувалися обов`язки п. 2.1, 2.2. Договору довічного утримання укладеного 22.04.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Про дані факти зазначила, як представник позивача ОСОБА_1, а також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Суд задовольняючи позовні вимоги частково зазначає, що в разі розірвання договору довічного утримання і скасуванням державної реєстрації на спірну квартиру автоматично поновлюються права позивача щодо її володіння, користування та розпорядження тому позовні вимоги щодо повернення сторін у попередній стан задоволенню не підлягають.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 206, 216, 525, 526, 653,744, 755, 756 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання (догляду)- задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 50000, АДРЕСА_4) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 50000, АДРЕСА_5), посвідчений 22.02.2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, і зареєстрований у реєстрі за №350.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: Україна, АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

Скасувати заборону на відчуження на квартиру за адресою: Україна, АДРЕСА_1, накладену 22 квітня 2014 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстровану у реєстрі за №351.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення складено 12.04.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь