20 березня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва
під головуванням судді Панченко О.М.
при секретарі Полярної М.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбававлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за останнім відомим місцем проживання.
Представник Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністраців в судове засідання не з'явився, але надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав № 102/03/31-0235 від 13.07.2017 р., просили розглядати справу у відсутності представника Служби, позовні вимоги підтримують.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі з 13.11.2009 р., який рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27.11.2015 р. було розірвано (а.с.9).
28.04.2010 року від вказаного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.5).
Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21.01.2014 р., з ОСОБА_2, стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.10.2013 року.

Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментам від 08.12.2017 р. № 43494819/11 наданого Деснянським РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, станом на 01.12.2017 р. відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплваті аліментів в розмірі 90225,98 грн. (а.с.6).

Як встановлено в судовому засідання, ОСОБА_2 належним чином не виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання та належного утримання дитини, не проявляє щодо сина батьківської турботи, не цікавиться життям та здоров'ям, не утримує дитину матеріально.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем ОСОБА_1, яка є його мамою за адресою: АДРЕСА_1. Саме мама займається вихованням дитини, належно утримує, проявляє турботу, підтримує необхідний рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до приписів ст. 150 Сімейного кодексу України які перекликаються з положеннями абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя.

Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько дитини ОСОБА_2 виконує свої обов'язки щодо сина, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, відповідно до вимог ч.4 ст.155 СК України.

Службою у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації винесено висновок №102/03/31-0235 від 13.07.2017 р., яким визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст.ст. 7, 10, 12, 13, 76-79, 89, 133,141, 244-245, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбававлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (актовий запис № 1245, від 05.05.2010 р., зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПННОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3) судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий