Справа № 502/1461/18
07 листопада 2018 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді - Масленикова О.А.,
за участю секретаря Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
Позивач, в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач, ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно договору позики № БК 1 від 01.12.2016 р. ОСОБА_1, надав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 позику у вигляді 1650 доларів США до 10 години 00 хвилин 01.04.2017 р.
Згідно п. 2 вказаного договору позичальник повинен був повернути суму позики у встановлений договором час.
Згідно п. 6 вказаного договору - У випадку несвоєчасного повернення позики Позичальник сплачує Позикодавцю суму боргу, а також неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) відсотків від суми боргу та пеню в розмірі 2 (двох) відсотків від суми боргу за кожний день прострочення.
З розписки від 01.12.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 майно у вигляді 1650 доларів США строком до 10 години 00 хвилин 01.04.2017 р. У випадку несвоєчасного повернення боргу ОСОБА_2 зобовязався сплатити неустойку, передбачену п. 6 Договору позики № БК -1 від 01.12.2016 р.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України.
Згідно статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.
Відповідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду, та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
У відповідності до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що сторони уклали договори позики у встановленому законом порядку, за якими боржник вказав, що зобовязується виплатити позивачу суму отриманих грошей у обговорений між сторонами термін, сторони, як доказ підтвердження склали розписку, в якій вказали кількість переданих у позику грошей позичальникові, строк виконання обовязку позичальника повернути власнику таку суму, тобто укладений договір є дійсним та, в свою чергу, породжує між сторонами відповідні дійсні зобовязальні правовідносини.
Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.
Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим обовязок відповідача повернути позивачу грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору та наслідків його невиконання, а позовні вимоги позивача такими, що підлягають повному задоволенню, виходячи з закріпленого у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та в межах заявлених позовних вимог. В тому числі щодо визначення позивачем у своєму розрахунку курсу гривні до долара США.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 207, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, ст.ст. 16, 23, 524, 526, 530, 625, 1046-1050 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ОК 013860 від 02.07.2016 р. виданий Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, 905,85 гривень судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3