АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/966/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

за участю секретаря: Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року (повний текст рішення складено 13 березня 2018 року) у складі судді Таратіна В.О. у справі за позовом ОСОБА_5 до Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: Золотоніська районна державна адміністрація, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернулась з позовом до ОСОБА_6 сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) розміром 2,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у КСП ім. Суворова с. Гладківщина, Золотоніського району, Черкаської області в порядку спадкування за законом після померлого 05 серпня 1997 року її батька ОСОБА_7

У грудні 2017 року позивачка змінила свої вимоги та просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,47в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель запасу Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після померлого 05.08.1997 року її батька ОСОБА_7

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є єдиною спадкоємицею свого батька ОСОБА_7, який помер 05 серпня 1997 року.

Спадщину у встановленому законом порядку ОСОБА_5 прийняла.

ОСОБА_7 все своє життя працював у садівничому радгоспі ім. Суворова с. Гладківщина, Золотоніського району, Черкаської області та був членом даного радгоспу і у 1986 році звільнився з роботи у зв'язку з досягненням пенсійного віку.

До складу колгоспу (пізніше радгоспу) ім. Суворова входило дві частини: перша - в с. Гладківщина, Золотоніського району, а друга - в с. Софіївка, Золотоніського району, де і працював ОСОБА_7 В подальшому у 1998 році на базі цих двох частини радгоспу було створено два окремих господарства, одне з яких на базі відокремленої дільниці в с. Софіївка стало міжгосподарським підприємством по виробництву насіння кормових культур.

Рішенням загальних зборів працівників міжгосподарського підприємства по вирощуванню насіння кормових культур с. Софіївка від 03.12.1992 року (протокол № 4) на базі міжгосподарського підприємства по вирощуванню насіння кормових культур створено колективне сільськогосподарське підприємство «Софіївське» с. Софіївка, Золотоніського району, Черкаської області.

Державний акт на право колективної власності на землю виданий КСП «Софіївське» на підставі рішення Золотоніської районної Ради від 24.03.1994 року за №22-21.

На момент розпаювання ОСОБА_7 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 і, при складенні та затвердженні списку громадян - членів КСП «Софіївське» (в тому числі пенсіонерів КСП), Софіївською сільською радою він не був включений до вказаного списку і, тим самим, був позбавлений свого законного права на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, позивачка просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,47в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель запасу Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після померлого 05.08.1997 року її батька ОСОБА_7

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) розміром 3.47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель запасу Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в порядку спадкування за законом після померлого 05.08.1997 року її батька ОСОБА_7.

При цьому, суд виходив з того, що померлий ОСОБА_7 як член КСП «Софіївське», мав право на земельну частку (пай) в розмірі 3,47 умовних кадастрових га та помилково не був включений до списку громадян-членів КСП «Софіївське», які мають право на земельну ділянку (пай), тому був позбавлений права на земельну частку. Так як, землі КСП «Софіївське» вже розпайовані, тому позивачці має бути виділена земельна ділянка із земель запасу Софіївської сільської ради.

Рішення оскаржено Софіївською сільською радою в апеляційному порядку. Апелянт посилається на необєктивність, необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_7 вийшов на пенсію після трудової діяльності у радгоспі «ім. Суворова» у 1984 році. Членом КСП «Софіївське», створеного у 1992 році, він ніколи не був. У КСП «Софіївське» ніколи не працював, пенсіонером КСП «Софіївське» також не був, тому його і не було внесено до списку членів КСП «Софіївське», які мають право на земельну частку (пай).

За таких обставин у ОСОБА_5 відсутнє право на спадкування вказаної земельної частки (паю). Крім того, пропущено строк позовної давності, що також є підставою для відмови у позові.

Софіївська сільська рада просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 звертає увагу на те, що той факт, що ОСОБА_7 не працював в КСП «Софійське» на момент розпаювання земель, а був пенсіонером, не могло позбавити його законного права на пай. Таке право її батька передбачене п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Строк позовної давності також не пропущено, так як про відсутність її померлого батька у списках членів КСП «Софійське» вона дізналась з відповіді Міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноша Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 74/147-17 від 19.10.2017 року.

ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 (попереднє прізвище - ОСОБА_8, дошлюбне прізвище ОСОБА_7) є дочкою ОСОБА_7, що підтверджується паспортом громадянина України НЕ 344957 на імя ОСОБА_5, свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії ЯЭ №149624 від 17 січня 1956 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР №337489 від 06.08.1977 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-СР №413680 від 13.02.1991 року, свідоцтвом про одруження серія 1КЕ №101674 від 15.11.2003 року.

Відповідно до довідки №197 від 22.05.1986 року (а.с. 12) ОСОБА_7 був членом Садівничого радгоспу ім. Суворова ОСОБА_6 сільської ради з 01.01.1957 року по 31.12.1966 року та з 01.01.1968 року по 31.12.1973 року.

Відповідно до довідки Садівничого радгоспу ім. Суворова №218 від 18.09.1985 року ОСОБА_7 працював у Садівничому радгоспі ім. Суворова з 1977 року по 1984 року. (а.с. 13).

Довідкою Софіївської сільської ради від 05.12.2017 року № 350 підтверджується, що ОСОБА_7 в книгах обліку по оплаті праці за 1977, 1978, 1980, 1983, 1984 роки в радгоспі ім. Суворова с. Софіївка значиться серед різноробочих. (а.с. 33).

ОСОБА_6 сільської ради від 09.08.2017 року № 206 ОСОБА_5 повідомлено, що в списках на отримання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паю) її батько ОСОБА_7 не значиться. (а.с. 14).

Згідно з архівною довідкою Золотоніської РДА від 09.11.2017 року №178/04-02 рішенням загальних зборів працівників міжгосподарського підприємства по вирощуванню насіння кормових культур с. Софіївка від 03.12.1992 року (протокол №4) на базі міжгосподарського підприємства по вирощуванню насіння кормових культур створено колективне сільськогосподарське підприємство «Софіївське» с. Софіївка Золотоніського району Черкаської області. (а.с. 37).

Листом міськрайонного управління у Золотоніському районі та м. Золотоноші ГУ Держгеокадастру у Черкаській області №74/147-17 від 19.10.2017 року повідомлено, що державний акт на право колективної власності на землю виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Софіївське» на підставі рішення Золотоніської районної ради від 24.03.1994 року за № 22-21 (державний акт ЧР 5-2 зареєстрований за №1 від 23.09.1994 року). В списку громадян - членів КСП «Софіївське», які мають право на земельну частку (пай), який було затверджено сесією Софіївської сільської ради від 28.07.1995 року ОСОБА_7 не обліковується. Розмір земельної частки (паю) по Софіївській сільській раді становив 3,47 умовних кадастрових гектара (а.с. 38).

Також встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після смерті ОСОБА_7 Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого видано 01.10.2003 року на імя ОСОБА_8, що підтверджується листом Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 15.09.2017 року № 973/01-16 (а.с. 26).

Таким чином з наведених доказів вбачається, що ОСОБА_7 був членом радгоспу ім. Суворова, пенсіонером радгоспу ім. Суворова.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.11), при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує це право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець має право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з ч. 1 ст. 1, ст. 5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 не був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства членів КСП «Софіївське». З часу створення КСП «Софійське» у грудні 1992 року та отримання КСП «Софіївське» державного акту на право колективної власності на землю у березні 1994 року ОСОБА_7 не вчиняв ніяких дій, направлених на набуття членства в колективному підприємстві, не вживав заходів щодо встановлення свого права на земельну частку (пай) - не оскаржував рішення про невключення його до списку осіб, доданого до державного акта про колективну власність на землю та не просив у судовому порядку визнати за ним право на земельну частку (пай).

На підставі приведених вище доводів колегія суддів приходить до висновку, що право на отримання земельної частки (паю) у ОСОБА_7Г за життя не виникло.

За змістом п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю і включення особи до списку осіб, доданого до цього акту.

Отже доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 на час розпаювання КСП «Софіївське» не був членом підприємства та не був пенсіонером КСП «Софіївське», заслуговують на увагу. На момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 він не набув право на земельну частку (пай).

У звязку з тим, що спадкодавець на момент відкриття спадщини не отримав право на земельну частку (пай), таке право не може бути успадковане його спадкоємцем.

Тому, невірним є висновок районного суду щодо наявності у позивачки права на земельну частку (пай) із земель запасу Софіївської сільської ради в порядку спадкування за законом.

У звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 35, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа: Золотоніська районна державна адміністрація, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 червня 2018 року.

Судді