Провадження № 2/712/2750/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Таран А.І.
розглянувши в спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул. Крилова, 113/провулок Воровського, 67 в м. Черкаси.
Співвласником будинку є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Право власності підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 01 квітня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4
До державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні відомості щодо власності на даний будинок.
Відповідач у справі ОСОБА_2 є донькою позивачки, та була зареєстрована у вказаному приміщенні з 1998 року, проте фактично не проживає з 2008 року. Перешкод у користуванні квартирою ніхто їй не чинив. Договори щодо умов користування приміщенням з відповідачкою не укладались.
Звернутись до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстрації з належного позивачці будинку не має можливості оскільки відповідачка припинила спілкування з позивачем. Засоби звязку з нею не відомі, а останнє місце її реєстрації, це і є адреса будинку позивача.
За попередніми даними відповідачка проживає в м. Кременчук разом зі своєю сімєю. Точна адреса проживання не відома.
З моменту реєстрації відповідачка не несе витрати повязані з утриманням квартири.
Факт не проживання відповідачки по справі за спірною адресою понад рік без поважних причин підтверджується актом, що посвідчений Комітетом Самоорганізації населення «Благовісний» від 26.10.2018 року.
Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Крилова, 113/провулок Воровського, 67.
Позивач в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року справі № 6-2139цс15 викладено правову позицію, відповідно до якої спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобовязання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а повязаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по вул. Крилова, 113/провулок Воровського, 67 в м. Черкаси.
Співвласником будинку є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Право власності підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 01 квітня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4
До державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні відомості щодо власності на даний будинок.
Відповідач у справі ОСОБА_2 є донькою позивачки, та була зареєстрована у вказаному приміщенні з 1998 року, проте фактично не проживає з 2008 року. Перешкод у користуванні квартирою ніхто їй не чинив. Договори щодо умов користування приміщенням з відповідачкою не укладались.
Звернутись до відповідачки з проханням добровільно знятися з реєстрації з належного позивачці будинку не має можливості оскільки відповідачка припинила спілкування з позивачем. Засоби звязку з нею не відомі, а останнє місце її реєстрації, це і є адреса будинку позивача.
За попередніми даними відповідачка проживає в м. Кременчук разом зі своєю сімєю. Точна адреса проживання не відома.
З моменту реєстрації відповідачка не несе витрати повязані з утриманням квартири.
Факт не проживання відповідачки по справі за спірною адресою понад рік без поважних причин підтверджується актом, що посвідчений Комітетом Самоорганізації населення «Благовісний» від 26.10.2018 року.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.
Сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування житлом, а також підстави та умови, за яких член сім'ї власника втрачає право на користування житлом, врегульовані нормами статті 405 ЦК України та статті 156 Житлового кодексу УРСР, за змістом яких члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 Житлового кодексу УРСР), мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належному позивачу будинку перешкоджає власнику в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 19, 76, 81 89, 244, 263-265, 280-285, 352, 354 ЦПК України, ст. 317, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задоволити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований за адресою: вул. Крилова, 113/провулок Воровського, 67 в м. Черкаси.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: