Справа № 2-834/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді КІЗЮН Л.І.
при секретарях: Слепусі О.П., Піддубняк І.О., Продан М.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідача ОСОБА_4 ,
представників відповідача Кожиної Т.В., ОСОБА_5 , Криштофа Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,-
Позивач подав до суду позов до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, просив визначити місце проживання його малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним.
Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що від шлюбу з ОСОБА_4 має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після народження дитини відповідач неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, у зв`язку з чим у них виникали конфлікти.
16 березня 2015 року відповідач з дитиною пішла з дому. Пізніше позивач дізнався, що дитина проживає у антисанітарних умовах у матері дружини, яка разом зі своїм чоловіком зловживають спиртними напоями та розводять собак бійцівської породи, які постійно знаходилися поряд з дитиною.
Дитину повернули йому з матір`ю ОСОБА_7 після неодноразових прохань брудною та хворою. Лікуванням дитини займалася бабуся, а відповідач лише кілька разів телефонувала.
Позивач вважав, що відповідач, яка не має власного постійного житла, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, піддає життя дитини загрозі, а інтерес до дитини проявляє лише з метою стягнення з нього значної суми аліментів, тому звернувся з позовом до суду.
Відповідач подала до суду заперечення проти позову (т.1 а.с.а.с. 78-82), в яких просила відмовити у позові, посилаючись на те, що з народження дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з чоловіком у квартирі його матері ОСОБА_7 .
Відповідач заперечувала на посилання позивача про те, що вона відмовлялася брати дитину на руки та годувати молоком, зазначаючи, що з народження дитини регулярно та своєчасно відвідує дитячу консультацію, лікарі жодних відхилень по вазі чи розвитку дитини не виявляли.
Також зазначала, що постійно відчувала тиск, образи, які супроводжувалися лайками і стусанами, з боку чоловіка та його матері через те, що не мала свого житла та жила за їх рахунок. У зв`язку з цим змушена була вийти з декретної відпустки та пішла працювати.
16 березня 2015 року у зв`язку з неможливістю подальшого спільного проживання вона з дитиною переїхала до свого батька, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Оскільки ОСОБА_1 не допомагав їй матеріально, відповідач змушена була залишити дитину у своєї матері та піти працювати. Дитину вона відвідувала регулярно, кожні вихідні та по можливості у робочі дні. На той час дитина уже не харчувалася грудним молоком, могла тримати ложку та виделку, харчуватися і одягатися за допомогою дорослих.
У червні 2015 року дитина проживала у свекрухи під час її відпустки. Після закінчення відпустки бабуся не повертала дитину матері, у зв`язку з чим відповідач змушена була звертатися до правоохоронних органів.
З вересня 2015 року вона влаштувалася помічником вихователя у дитячий садок, який відвідує дитина.
Відповідач зазначала, що вона намагається створити усі необхідні умови для життя та розвитку сина, має середню спеціальну освіту, працювала у закладах громадського харчування та ресторанах, не палить, не вживає алкоголь, до народження дитини займалася спортом.
Позивач не платить аліментів та не надає коштів на утримання дитини, не провідує дитину, хоча вона не перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною.
Ухвалою суду від 14 березня 2016 року було відмовлено у прийнятті до розгляду та об`єднанні в одне провадження зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку спілкування з дитиною.
Ухвалою суду від 16 червня 2016 року у якості третьої особи у справі залучена Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, стан здоров`я дитини. Позивач вважав, що проживання дитини разом з ним дозволить йому скористатися пільгами в інтересах дитини.
Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, підтримали викладені у запереченні відповідача на позов обставини. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись також на висновки органів опіки та піклування, висновок психологічного обстеження дитини.
Від третіх осіб - Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до суду надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їх представника.
Суд, заслухавши сторін, представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлено, що позивач є батьком, а відповідач - матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження (т.1 а.с. 36).
Як вбачається з даних довідки ЖЕД №408 від 22 липня 2015 року(т. 1 а.с. 9) та довідки від 13 травня 2016 року (т.2 а.с. 240), ОСОБА_1 зареєстрований разом з ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 .
Як видно з даних договору купівлі-продажу від 24 березня 1995 року (т.1 а.с. 34) квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_7 .
Згідно з даними довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб ЖЕД №901 від 25 травня 2015 року (т.1 а.с. 83) ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_6 зареєстровані у АДРЕСА_3 .
З даних заяв ОСОБА_7 прокуророві Дніпровського району м. Києва від 24 березня 2015 року та 20 травня 2015 року (т.1 а.с.а.с. 14-17) видно, що ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6 16 березня 2015 року покинули місце проживання та, як вбачається із соцмереж, проживають за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Бикова гребля.
З даних заяви ОСОБА_4 від 23 липня 2015 року керівнику Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (т.1 а.с 11) видно, що 12-13 липня 2015 року виникла конфліктна ситуація на ґрунті неприязних стосунків з батьком дитини ОСОБА_1 , який залишив сім`ю без коштів на існування та почав ухилятися від сплати аліментів, бабусею дитини ОСОБА_7 , яка забрала дитину та почала її переховувати від матері з невідомих причин, та ОСОБА_4 , яка, опинившись у складній життєвій ситуації, змушена була вийти з декретної відпустки по догляду за дитиною до трьох років, влаштуватися на роботу та залишати сина на час роботи.
З даних характеристики, виданої вихователем дошкільного закладу №512 м. Києва (т.1 а.с. 119), видно що ОСОБА_8 спокійний, комунікабельний, розвинутий, відвідує дитячий садок із задоволенням, дуже любить маму і з радістю зустрічає її ввечері.
Як видно з довідки Філії №1 Деснянського району м. Києва Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» (т.1 а.с. 84) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився під наглядом лікаря під час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , дитина здорова.
Згідно з даними медичної документації (т.1 а.с. а.с. 21-22, т.2 а.с.а.с. 203-204) дитина ОСОБА_6 хворів 27, 30 червня та 17 липня 2017 року, 10 липня 2017 року до дитини було викликано бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги .
Відповідно до даних довідки Стоматологічної поліклініки Дніпровського району м. Києва від 01 липня 2015 року (т.1 а.с. 19) ОСОБА_8 був на огляді у стоматолога.
Дитина обстежувалася лікарем КМДКЛ №2 10 липня 2017 року, було виявлено недостатню вагу тіла дитини (т.2 а.с.а.с. 235-236).
Як вбачається з даних акту №341 обстеження житлово-побутових умов (т.1 а.с. 89) та акту від 25 липня 2015 року (т.1 а.с. 90) ОСОБА_4 з дитиною проживала за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 проживала з дитиною в одній кімнаті, укомплектованій необхідними меблями та технікою, в якій були дитячі речі, іграшки та візочок для прогулянок.
Згідно з даними актів обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 24 липня 2015 року (т.1 а.с. 32), від 27 січня 2017 року (т.2 а.с. 129), від 07 серпня 2017 року (т.2 а.с.а.с. 238-239) та ОСОБА_4 з дитиною від 01 серпня 2016 року (т.2 а.с. 47) за місцем проживання батьків створено належні умови для проживання дитини.
Згідно з даними висновку №67 від 01 серпня 2016 року психологічного обстеження Міського центру дитини (т.2 а.с. 49), у дитини ОСОБА_6 діагностовано міцну прихильність до матері, він відчуває впевненість під час її присутності та тривогу, коли вона виходить. Враховуючи результати діагностики, рекомендовано не змінювати місце проживання дитини, оскільки це може травматично вплинути на психічний розвиток хлопчика. Батькам дитини рекомендовано пройти курс сімейної медитації та встановити графік зустрічей з завчасно обумовленим місцем та часом на період адаптації дитини, в присутності матері. Зустрічі мають відбуватися в спокійній і безпечній атмосфері, враховуючи вікові потреби дитини.
З даних висновку Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 07 грудня 2015 року (т.1 а.с.а.с. 135-136), висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 24 березня 2017 року «Щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , 2013 р.н.» (т. 2 а.с.а.с. 170-172) вбачається, що органи опіки та піклування вважали за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю та не змінювати місце проживання малолітньої дитини.
Як вбачається з даних наказу від 30 січня 2015 року (т.1 а.с. 24) та довідки від 25 лютого 2015 року (т.1 а.с. 23) ПІІ «Білла-Україна» ОСОБА_4 працювала на підприємстві з 01 жовтня 2014 року по 30 січня 2015 року на посаді продавець-консультант секції гастрономії сервісного відділу філії №24.
З даних довідки Дніпровського районного у м. Києві військового комісаріату від 24 березня 2015 року (т.1 а.с. 26), витягів з наказу (т.1 а.с. 25, т.2 а.с. 19), довідок військової частини (т.1 а.с.а.с. 33, 175, т.2 а.с. 20), посвідчення (т.1 а.с. 174) видно, що ОСОБА_1 21 березня 2015 року був призваний Дніпровським районним у м. Києві військовим комісаріатом під час часткової мобілізації, з 07 жовтня 2015 року по 28 квітня 2016 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції.
Відповідно до даних характеристики ТОВ «Фоззі-Фуд» від 21 липня 2015 року (т.1 а.с. 30) та довідки ТОВ «Фоззі-Фуд» від 16 листопада 2016 року (т.2 а.с. 109) ОСОБА_1 працював там з 25 липня 2013 року по 16 листопада 2016 року, проявив себе як кваліфікований спеціаліст.
З даних довідки ТОВ «Сільпо-Фуд» від 12 грудня 2012 року (т.2 а.с. 108) ОСОБА_1 з 17 листопада 2016 року працює там.
З даних довідки Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 20 липня 2015 року (т.1 а.с. 84) видно, що ОСОБА_4 одержує допомогу при народженні дитини у розмірі 810, 00 грн. щомісячно.
Відповідно до довідки ДНЗ (ясла-садок) №512 від 15 вересня 2015 року (т.1 а.с. 88) ОСОБА_4 працювала там з 04 вересня 2015 року помічником вихователя.
19 червня 2016 року ОСОБА_4 уклала з ФОП ОСОБА_9 договір про стажування на оплатній основі (т.2 а.с.а.с. 50-52).
Згідно з даними довідоки ДП «Готель «Козацький» від 08 листопада 2016 року (т.2 а.с. 112) та від 10 листопада 2016 року (т. 2 а.с. 113) ОСОБА_4 працює у ДП «Готель «Козацький» на посаді кухаря служби ресторанного сервісу, її дохід з 27 вересня 2016 року по 31 жовтня 2016 року становить 3 431, 69 грн.
Відповідно до даних довідки та наказу КП «Школяр» від 01 березня 2017 року (т.2 а.с.а.с. 159, 160) з 01 березня 2017 року ОСОБА_4 працює кухонним працівником (не повний робочий день) в КП «Школяр».
Згідно з даними службової характеристики (т.1 а.с. 27), характеристики (т.1 а.с. 160), медичних довідок (т.1 а.с.а.с. 28, 29), подяк (т.1 а.с.а.с. 31, 163-165), грамот (т.1 а.с. 166, т.2 а.с. 18) позивач характеризується позитивно, за станом здоров`я придатний до військової служби, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.
Відповідно до даних характеристик (т.1 а.с.а.с. 85, 127), медичних довідок (т.2 а.с.а.с. 114, 115) ОСОБА_4 за місцем роботи характеризується позитивно, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Судом також встановлено, що сторони неодноразово зверталися до правоохоронних органів з приводу конфліктів між ними (т.2 а.с.а.с. 13-14, 21, 90)
20 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про встановлення часу для спілкування з дитиною (т.2 а.с. 88).
У судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтвердили викладені у позовній заяві обставини, на які посилався позивач, як на обґрунтування своїх позовних вимог.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_7 у спілкуванні з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження (т.2 а.с.а.с. 233, 234).
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердив у судовому засіданні викладені у позовній заяві обставини щодо стану дитини, в якому її забрали від матері відповідача.
Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Батьки зобов`язані поважати дитину.
Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Судом встановлено, що обидві сторони батьки малолітнього ОСОБА_6 позитивно характеризуються, мають місце роботи та проживання, дохід, люблять свою дитину, дбають про її здоров`я та розвиток.
Разом з тим, беручи до уваги особисту прихильність дитини до матері, визначені психологами обставини, вік дитини, відсутність виняткових обставин, за яких дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю, суд вважає, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 43, 49, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 84, 141, 150, 151, 155, 157, 159, 160, 161 СК України, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, -
в и р і ш и в :
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .
Третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, 02225, м.Київ, пр. Маяковського, 21-Г, ідентифікаційний код 37501695.
Третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, 02192, м.Київ, вул. Жмаченка, 10, ідентифікаційний код 37397237.
Третя особа: Служба у справах дітей Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, 03020, м.Київ, пр. Повітрофлотський, 41, ідентифікаційний код 37485506.
Суддя Л.І. Кізюн