РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/81/18

пр. № 2-о/759/183/18

05 квітня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої посилалися на те, що 31 травня 2014 року між ними зареєстровано шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявники вказують, що сімейне життя не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, а тому за таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини не можуть бути поновлені, крім того зазначали, що між ними досягнуто згоди про утримання, виховання та місце проживання спільної дитини, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві, вказували, що з грудня 2017 року проживають окремо, останні шість місяців не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим, крім того, після розірвання шлюбу заявник ОСОБА_1 виявила бажання залишити прізвище «ОСОБА_1».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31 травня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про що зроблено актовий запис №596, свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 18).

Згідно з письмовим договором про виховання та утримання дитини, укладеного між сторонами, який посвідчено 27.02.2018 приватним нотаріусом КМНО Чібісовим Г.О., між заявниками досягнуто згоди про утримання та виховання спільної дитини, яка залишиться проживати з матір'ю. (а.с. 12-13).

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз'яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу.

При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з'ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з'ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей).

Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, з грудня 2017 року проживають окремо, останні шість місяців не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 76-82, 258, 259, 263-265, 293 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 31 травня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що є актовий запис № 596 - РОЗІРВАТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.П'ятничук