З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
21.05.2018 року м. Мостиська
Єдиний унікальний номер 448/370/17
Провадження № 2/448/169/18
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
Головуючий суддя Білоус Ю.Б.,
секретар Романченко І.А.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_3, - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за договором підряду,
Зазначає, що у встановлений строк, він (позивач) виконав свої зобов'язання за даним договором підряду, згідно якого було виготовлено вікна та двері, доставлено їх у житловий будинок, будівництво якого відповідач здійснював за адресою: с. Довгомостиська Мостиського району Львівської області, здійснено монтаж 7 металопластикових вікон, а 2 міжкімнатних дверей та 1 міжкімнатне вікно залишено на новобудові у відповідача ОСОБА_3
Вказує, що лише після спливу двох тижнів після проведення вищевказаних робіт відповідачем було оплачена лише 5000 гривень. Між тим відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних робіт у повному обсязі, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою суду від 16.02.2018року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався.
Ухвалою суду від 30.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги викладені у позовній заяві, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 був своєчасно і належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача та представника позивача, які не заперечують щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22 вересня 2016 року між позивачем ФО-П ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір підряду, за умовами якого виконавець зобовязується виготовити, доставити, змонтувати двері та вікна.
Також відповідно до умов договору, виконавець зобовязаний виконати роботи протягом 14 робочих днів від дня замовлення.
Позивач свої обовязки за Договором виконав, виготовив і встановив двері та вікна у житловому будинку, будівництво якого відповідач ОСОБА_3 здійснював за адресою: с. Довгомостиська Мостиського району Львівської області.
Із матеріалів справи вбачається, що у звязку із ухиленням відповідача від оплати виконаної роботи, позивач звертався у телефонному режимі в поліцію. У відповідь на його (позивача) звернення Мостиське відділення поліції Яворівського відділу поліції у Львівській області повідомило, що по даному факту позивач має право звернутися в цивільно-правовому порядку в районний суд з метою відшкодування завданих збитків. Крім цього, судом встановлено, що позивач направляв відповідачу письмову вимогу із повідомленням про проведення оплати за виконані роботи, яке отримано відповідачем, однак на письмову вимогу відповідач не відреагував, на час розгляду справи в суді заборгованості по договору підряду не погасив.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на той час він працював у позивача ОСОБА_2 і на даний час періодично в нього допомагає. Зазначає, що зранку він разом з двома іншими особами приїхав до відповідача ОСОБА_3 вставляти двері і вікна, однак вставили лише вікна, а двері залишили на вимогу власника ОСОБА_3, який казав їх не ставити, тому що будинок був незакінченим будівництво і ОСОБА_3 двері сам потім вставить. Монтаж вікон відбувався протягом одного дня. Власник будинку у якому ми встановляли двері ОСОБА_3 жодних розрахунків з нами не проводив. По закінченню всіх монтажних робіт з нами розрахувався позивач ОСОБА_5
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що у 2016 році він стажувався у ФО-П ОСОБА_5, так як мав на меті там працювати. Під час цього, він встановляв вікна та двері у відповідача ОСОБА_3, у с. Довогомостиська Мостиського району Львівської області. Скільки вікон точно встановили пригадати не може. Це був незавершений будівництвом будинок. Власника будинку на місці не було, потім приїхав здається його товариш. Жодних розрахунків власником у цей день з нами проведено не було. Встановлення дверей вони не завершили, оскільки власник цього не хотів.
Враховуючи наведене, суд немає підстав не вірити показанням свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_6, оскільки такі є послідовними, логічними та індивідуалізованими, тобто з наведенням таких фактичних обставин, які не відомі на загал.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо позивача ОСОБА_2; копією розрахунку заборгованості за договором від 22.09.2016 року та іншими матеріалами справи.
Зі змісту позову та встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання зобовязань по договору підряду.
Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, зокрема Главами 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
У відповідності до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно із ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Як передбачено ст. 873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
Згідно із ч. 2 ст. 870 ЦК України, якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи.
Судовим розглядом встановлено, що при укладенні Договору від 22.09.2016 року сторонами погоджені всі істотні умови цього договору відповідно до його предмету, у тому числі стосовно вартості замовлених робіт, внесення завдатку та строку виконання робіт.
Разом з тим, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 виконав свої зобов'язання за даним договором підряду, між тим відповідач ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних робіт.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Водночас, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивач довів належними доказами не виконання відповідачем ОСОБА_3, взятих на себе зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер, договір про надання правової допомоги від 30.03.2018 р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та квитанції
У відповідності до п.48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Оскільки позивач надав документальний розрахунок та обґрунтування витрат на правову допомогу, а саме які роботи були виконані, за який час, суд приходить до висновку, що вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу є доведеними та підлягають до задоволення.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 640 гривень та документально підтверджені витрати на отримання правової допомоги у розмірі 6500 гривень.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором підряду задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість за договором підряду від 22.09.2016 року у розмірі 17 451 (сімнадцять тисяч чотириста пятдесят одну) гривню 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), котрий зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 понесені ним та документально підтверджені судові витрати в рахунок відшкодування витрат на отримання правової допомоги у розмірі 6 500 (шість тисяч пятсот) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.Б. Білоус
Заочне рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.
Суддя Ю.Б. Білоус
Повний текст рішення виготовлено 31.05. 2018року.