Справа №539/1375/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018

Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017 року у справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017 року задоволено позов ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Приватбанк» 52 678 грн 73 коп. заборгованості та 1 600 грн судового збору.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 28.02.2018 року змінено рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017 року: виключено з мотивувальної та резолютивної частини посилання про стягнення 500 грн та 2 484 грн 70 коп. штрафів; остаточно стягнуто заборгованість в сумі 49 694 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

07.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що наразі до ВС подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Також заявник просить звернути увагу на складне фінансове становище, викликане значною заборгованістю та хворобою дружини. Просить також звернути увагу на незначний ступінь його вини у виникненні заборгованості.

В судове засідання, призначене на 13.04.2018 року, заявник не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання стягувач та його представник не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВС України від 26 грудня 2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В обґрунтування своєї заяви боржник посилається на те, що ним було подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції.

Однак, такі доводи не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду. У випадку відкриття касаційного провадження ВС має право зупинити дію рішень судів, що оскаржуються.

Також суд вважає недостатньо обґрунтованими доводи боржника щодо складного фінансового становища.

В судовому засіданні від 10.04.2018 року судом детально розяснено боржнику підстави для відстрочення виконання рішення суду та докази, які можуть ним бути подані в обґрунтування такого клопотання.

12.04.2018 року через канцелярію суду боржником суду надано наступні обґрунтування.

Дохід боржника і його дружини складає пенсія в розмірі 8 215 грн 10 коп. та 1 450 грн 00 коп. відповідно.

При цьому боржник має наступні регулярні витрати: комунальні послуги, ліки та санаторій, кредит «Альфа банк», кредит «Ідея банк», позика від ОСОБА_2

За розрахунком боржника вказана заборгованість ним може бути повністю погашена до жовтня 2018 року. При цьому боржник зазначає, що додаткове навантаження за рішенням суду у цій справі фактично позбавить його такої можливості та позбавить джерел для існування.

При цьому суду надано кредитні договори з «Альфа банк», «Ідея банк», розписку про отримання грошей від ОСОБА_2, довідки про хворобу його дружини ОСОБА_3

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, що означає обовязок боржника надати точний розрахунок його вимог з обґрунтуванням кожної його складової, підтвердженим належними та допустимими доказами.

Заявник не дотримався вимог вказаних процесуальних норм.

Так, цілком очевидно, що боржник витрачає кошти на комунальні послуги, однак жодних доказів на підтвердження суми таких витрат останній суду не надав.

Боржником надані суду докази хвороби його дружини ОСОБА_3, які переконливо свідчать про необхідність її лікування. Однак, боржник не обґрунтував розмір витрат на таке лікування. Суду не надано докази призначення певного виду лікування, його вартість та можливо докази фактично понесених витрат.

Надані суду кредитні договори з «Альфа банк», «Ідея банк», розписка про отримання грошей від ОСОБА_2 вказують на те, що в минулому боржником укладалися відповідні договори.

Разом із тим, суду не надано докази, які б свідчили про стадію виконання цих договорів, тобто чи залишилася у боржника така заборгованість, якщо так, то в якій сумі.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити правильність розрахунку боржника.

Слід звернути особливу увагу також на те, що виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд, передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції).

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.435 ЦПК України, -

УХ В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2017 року у справі за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 В. М.