Справа № 351/2579/17
Номер провадження №2/351/217/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собко В.М.,

з участю секретаря Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до ОСОБА_4 сільської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що господарство, що знаходиться в с. Трофанівка по вул. Чорновола (Будьоного), 10, Снятинського району, Івано-Франківської області станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» до складу якого водило 4 осіб: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова двору, померла 12.03.1999 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 її син, позивач по справі, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивачка по справі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, позивачка по справі. Частка кожного із колишніх членів колгоспного двору становила по 1/4. Після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.03.1999 р. її частку успадкував її син- позивач по справі ОСОБА_1 і тому його часка становить 1/2 даного житлового будинку. За даним будиноком закріплена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку розміром 0,06 га., яка не приватизована. На даний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ та не визначені частки в колишньому колгоспному дворі, тому нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 Померлій ОСОБА_5, належала земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0, 88 га., яка знаходиться на території ОСОБА_4 сільської ради, яка належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату, рішення сільської ради про виділення земельних паїв та державного акту. В звязку з тим, що позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивачі вимушені звернутися до суду із даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов просили задоволити.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник подали до суду заяви, де зазначили, що позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позов просили задоволити, а справу просили розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, просив справу розглядати за відсутності його представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 02.11.2017 р. №1775, виданої ОСОБА_4 сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі за адресою с. Трофаніка, вул. Чорновола,10 були зареєстровані : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7

З довідки від 27.11.2017 р. №1890, виданої ОСОБА_4 сільською радою, слідує, що для обслуговування житлового будинку за адресою, що в с. Трофанівка по вул. Чорновола,10 рахується земельна ділянка площею 0,25 га., яка не приватизована.

З довідки від 16.03.2016 р. №407, виданої ОСОБА_4 сільською радою, слідує, що вул. Будьоного в с. Трофанівка перейменована на Чорновола (підстава: рішення сесії ОСОБА_4 сілської ради№ 208-18/2013 від 18.10.2013 р.).

З свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-НМ №105545, виданого на ОСОБА_5, слідує, що вона померла 12.03.1999 р., останній на підставі Державного акту про право приватної власності на землю Серія ІІ-ІФ №032434, належить земельна ділянка площею 0, 88 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради.

З свідоцтва про народження Серія ЯИ №666868, виданого на ОСОБА_1, слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про одруження Серія І-НМ №085505, ОСОБА_9 та ОСОБА_6, 14.09.2002 р. одружились. Про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №12. Після одруження «Рурак» при своєно прізвище «Джаман».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відсутні відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо житлового будинку, що по вул. Чорновала,10 в с.Трофанівка, Снятинського району, Івано-Франківської області.

З довідки від 27.02.208 р. № 546/02-14, виданої І Снятинською нотаріальною конторою, слідує, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 12.03.1999 р. і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_8, заведена спадкова справа за №37/2011 на підставі заяви про видачу свідоцтва на спадщину за законом №59 від 02.02.2011 р. сина померлої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9. Інших спадкоємців не має.

Постановою державного нотаріуса І Снятинської районної державної нотаріальної контори від 27.02.2018 р. №547/02-31 відмовлено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю ІНФОРМАЦІЯ_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 12.03.1999 р., на земельну дялнку для ведення товарного сільськогосподасрького виробництва площею 0, 88 га., що розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, оскільки держаний акт на земельну ділянку, виданий на імя померлої після її смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок та не визначеність часток, не є підставою відмови у захисті прав позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Позивачка ОСОБА_2, набула право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в

с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Позивачка ОСОБА_10, набула право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,88 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлій ОСОБА_5, яка померла 12.03.1999р., на підставі державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ №032434, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1434 виданого 23.06.1999 р.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в

с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Чорновола,10 в с. Трофанівка, Снятинського району ОСОБА_1 Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,88 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради, Снятинського району Івано-Франківської області, яка належала померлій ОСОБА_5, яка померла 12.03.1999р., на підставі сертифікату та державного акту на право приватної власності на землю Серії ІІ-ІФ №032434, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1434 виданого 23.06.1999 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.