Дата документу 10.04.2018
Справа № 320/754/17-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суду Запорізької області у складі:

головуючого судді - Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 про компенсацію здійснених витрат відповідачем,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним. Ухвалою суду від 27.06.2017 позовну заяву ОСОБА_3 за його заявою залишено без розгляду.

Від представника відповідачки ОСОБА_1 та самої відповідачки надійшли заяви про компенсацію здійснених відповідачем витрат з наданими розрахунками в розмірі 5400 грн.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони в судове засідання не зявились, про дату час та місце розгляду повідомлені належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутністю від сторін не надходило.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява про компенсацію здійснених витрат відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 27 червня 2017 року цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним була залишена без розгляду за заявою позивача.

Так, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_3 одночасно після подання заяви про залишення первісного позову без розгляду було подано до суду цивільний позов з аналогічними вимогами до того ж відповідача /а.с.136-141/.

Таким чином, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 44 ЦПК України подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ є зловживання процесуальними правами дії, що суперечить завданню цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Підставою звернення представника відповідача ОСОБА_1 із заявою про компенсацію витрат відповідача стали неправомірні дії позивача ОСОБА_3, що предявив необґрунтований позов до відповідача, який в подальшому залишив без розгляду. При цьому, повторну позовну заяву він подав до суду 21.06.2017, тобто, ще до залишення судом первісного позову без розгляду 27.06.2017. Це є зловживанням з боку позивача процесуальними правами.

Згідно ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Представником відповідача заявлена вимога про присудження стягнення понесених відповідачем витрат з позивача, на підтвердження чого наданий розрахунок витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, а саме: у розмірі 5400 грн. /а.с.124-125/.

Відповідно до приписів ч.ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Слід зазначити, що відповідно до нової редакції ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу, понесених ОСОБА_1, що підлягають відшкодуванню, суд враховує характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, необхідний і фактично наданий обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості. З врахуванням вищевикладеного та положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5400 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 137, 142, 247, 259-260, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 про компенсацію здійснених витрат відповідача задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2, в рахунок компенсації витрат на правничу допомогу грошові кошти в розмірі 5400 /пять тисяч чотириста/ гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: