Провадження №2/712/2495/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обгрунтування своїх вимог вказувала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбу з 14.02.1998 по 27.05.2003. У шлюбі народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина є понолітньою, проживає разом з позивачкою та продовжує навчатись у Черкаській міській академії на денній формі навчання на бюджетній основі. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, хоч і зобов»язаний це робити, та має змогу утримаувати їх спільну дитину. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з 25.06.2018 та до завершення навчання 30.06.2020, але не більше як до 23 років.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка 29.10.2018 скерувала до суду додаткові пояснення щодо заявлених позовних вимог, зазначивши, що їх спільний з відповідачем син - ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на бюджетній основі в Черкаській медичній академії та не отримує стипендію. Відповідно до навчального графіку, заняття в академії тривають з 8.00 до 18.00 год. Таким чином, у нього не має можливосгі працювати та утримувати себе самостійно. Крім того, в позаурочний час, син проходить курси підготовки водіїв транспортних засобів категорії «В» Черкаської автошколи ТСОУ. Дані курси здійснюються на платній основі та коштують 4 500 грн. Станом на 29.09.2018 нею була внесена попередня оплата в розмірі 1 500 грн. З метою особистого розвитку та покращення перспектив подальшого працевлаштування, ОСОБА_3 активно займається громадською роботою, яка передбачає відвідування форумів, навчальних семінарів та різноманітних навчальних програм в різних містах України та за її межами. Така громадська діяльність потребує постійних фінансових затрат. Також, просила суд звернути увагу на те, що окрім їх спільного з відповідачем сина, позивачка утримує ще двох своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, батько яких, ОСОБА_6 трагічно загинув.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що дитина проживає разом з нею та всі витрати на її утримання несе вона самостійно. На даний момент вона працює вчителем в ЗОШ І -III ст. НВК № 34 ЧМР Черкаської області з понаднормовим навантаженням і є єдиним годувальником своїх дітей, проте цих коштів на харчування, забезпечення, навчання і розвиток трьох дітей не вистачає. Вважає, що наявність у відповідача 3-ї групи інвалідності загального захворювання не є перешкодою для його прцевлаштування. Згідно з інформаційним запитом до Черкаського міського центру зайнятості станом 22.10.2018 у базі даних є 85 актуальних вакансій при поданні яких роботодавцями не заявлялись вимоги щодо обов»язкової наявності у шукачів роботи відповідної професії та/або досвіду роботи. Тобто, відповідач не використовує модливість працевлаштуватись. Також, просила суд зауважити, що вона є власником виключно житлового будинку АДРЕСА_1, де вона зареєстрована та проживає разом з дітьми.

Відповдіача та його представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні визнали частково, пояснивши, що відповідач не працює та отримує пенсію по інвалідності в сумі 1452 грн., а тому не має можливості сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання, у визначеному позивачкою розмірі. Виходячи з розміру пенсії, він має реальну можливість сплачувати 500-600 грн. щомісячно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відвідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.1998, який 27.05.2003 розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 27.05.2003. В данному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 НОМЕР_3, де батьками записані позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

З довідки Черкаської медичної академії № 1137/04-03 від 07.09.2018 вбачається, що ОСОБА_3 є студентом денного відділення Черкаської медичної академії. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2020.

Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов'язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв'язку між батьками й дитиною (кровний зв'язок між батьками та дитиною або зв'язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є інвалідом 3 групи, отримує пенсію по інвалідності в сумі 1452 грн., не працює, проте згідний, а тому має можливість надавати допомогу повнолітінй дитині, яка продовжує навчання, але у меншому розмірі, ніж просить позивачка. Посилання позивачки на той факт, що їх син займається громадською діяльністю та проходить курси підготовки водії транспортних засобів суд приймає до уваги, як доказ постійного саморозвитку сина сторін, але вкзаані обставини не можуть розглядатися в розумінні 199 СК України.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст. ст.3, 199, 200 СК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 алім енти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2018 і до закінчення навчання - 30.06.2020 включно, але не більше 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 09.11.2018.

Головуючий