ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/125/18
провадження № 2/753/3259/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Захисник», про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.

30 травня 2018 року через загальну канцелярію Дарницького районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: реєструвати осіб в АДРЕСА_1, загальною площею 64,4 кв.м., відчужувати в будь-який спосіб, використовувати в якості забезпечення кредитів та інші дії, пов'язані зі зміною власника, оскільки не вжиття даного заходу може утруднити виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти дії.

Відповідно до ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У поданій заяві про забезпечення позову представник позивача просить накласти арешт на майнові права на спірну квартиру, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову тим, що відповідач в будь-який момент може відчужити майнові права на нерухоме майно, що є предметом спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на характер позовних вимог, предмет позову, співрозмірність вимог із заходом забезпечення, який просить вжити позивач і з урахуванням наведеного є наявність достатніх підстав, які дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду вразі задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись стст. 149, 150, 151, 154, 157, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_1, на 8 поверсі, 2-ї секції, загальною площею 64,4 кв.м., шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: реєструвати осіб, відчужувати в будь-який спосіб, використовувати в якості забезпечення кредитів та інші дії, пов'язані зі зміною власника.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.