Справа № 661/1254/18
Провадження № 2/661/651/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

06 грудня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Чирського Г.М.

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка в порядку спрощеного порядку цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл спільно нажитого майна подружжя, --

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_4, звернулась до суду з відповідною позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0752 га кадастровий номер :01:001:0376, розташованої за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка вул. Горького 50/7, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, належної ОСОБА_3; право власності на 1/2 частину транспортного засобу марки «Нуundai H6» білого кольору, держномер ВТ7281АТ, належного ОСОБА_5, а також виділити у користування ОСОБА_4, гараж №1078, що розташований в гаражному кооперативі «Сокол» м. Нова Каховка. В обґрунтування позовних вимог зазначила про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2004 р., за період якого ними за спільні кошти було придбано вказане майно. Проте, добровільно дійти домовленості про розподіл спільного майна ними не вдалось та наразі в Новокаховському міському суді вирішується справа про розірвання шлюбу між подружжям.

Ухвалою суду від 11.04.2018 р. в рахунок забезпечення позову, накладено арешт на транспортний засіб автомобіль «Нуundai H6» білого кольору, держномер ВТ7281АТ, належний ОСОБА_5

Позивач у судове засідання не зявилась, просила розгляд справи проводити у свою відсутність за участю представника ОСОБА_2 Представник позивача, у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала із наведених підстав, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. 18.06.2018 р. останньою подано відповідь на відзив відповідача.

Відповідач у визначений судом строк, 05.06.2018 р. подав відзив на позовну заяву та у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що зазначене позивачем майно, придбано ним за власні кошти, земельну ділянку він приватизував, використавши право на приватизацію. Тому, майно є його особистим приватним майном, яке не підлягає розподілу. Натомість, перелік майна, яке придбано за спільні кошти складається з меблів, побутової техніки та посуду, сантехніки.

09.07.2018 р. від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просила суд, визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6: сільськогосподарську техніку, а саме: агрегат АГД -2,5 придбаний ОСОБА_3 у 2008 р., вартість якого становила 19500грн., агрегат АГД 2,5 придбаний ОСОБА_3 в 2008 р., вартість якого становила 9500 грн., агрегат АГД 2,5 придбаний ОСОБА_3 у 2008 р., вартість якого становила 10000 грн., трактор Беларус 1025 заводський №10304112 придбаний ОСОБА_3 в 2008 р., вартість якого складає 155 000 грн., культиватор навісний КН-3,8-12 №506 придбаний ОСОБА_3 в 2011 р. за 24 842,55 грн., розкидач мінеральних добрив МВУ-1000 тент № техніки 1556 придбаний ОСОБА_3 в 2011 р. за 11 666,67 грн., агрегат АГД -2,5 придбаний ОСОБА_3 в 2015 р. вартість якого становила 48 000 грн., мисливську рушницю марки «ІЖ-26ЕN» №В13161E, 12 калібру, 1961 р.в., вартість якої становила 10 000 грн., мисливську рушницю марки «Benelli М2», № М-805793V №С-1195786F, 12 калібру, 2012 р.в., вартість якої становила 48000 грн., металевий сейф для зберігання вогнепальної зброї вартістю 10 000 грн., грошових коштів, які перебувають на депозиті ОСОБА_3 в АТ КБ «Приватбанк»» та становлять 100 000 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості спільно нажитого майна подружжя, яка становить 222 254,65 грн. Заява мотивована тим, що на даний час стало відомо про належне майно ОСОБА_3, яке було придбано в період шлюбу. Крім того, в період подружнього життя, родиною ОСОБА_3 були накопичені кошти в сумі, приблизно 100 000 грн., які відповідач вніс на депозит до АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач у судовому засіданні збільшені позовні вимоги не визнав, зазначивши про те, що вказане майно не є обєктом спільної сумісної власності, оскільки він мав самостійний заробіток, придбавав зазначене майно за згодою дружини. Сільськогосподарську техніку придбав та використав у своїй професійній діяльності, повязаної з вирощуванням сільськогосподарських культур у Фермерському господарстві «Планета 2000». Мисливську зброю продав, металевий сейф йому подарували, трактор був проданий, проти чого позивач не заперечувала, іншої сільськогосподарської техніки у власності не має, оскільки вона прийшла у негідність, а на депозитному рахунку у банку коштів у нього не має.

Заслухавши учасників процесу, свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи та письмові докази, в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та сторонами не заперечувалося, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3, перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2004р. по 19.06.2018 р. (дата набрання чинності рішення Новокаховського міського суду Херсонської області про розірвання шлюбу).

З договору купівлі-продажу від 16.12.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.12.2014 р., вбачається, що ОСОБА_3 придбано земельну ділянку площею 0,0752 гектар, що розташована за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Горького 50/7, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0376. Продаж земельної ділянки проводився за 24651 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Інвесткон», оціночна вартість вказаної земельної ділянки складає 183000 грн.

Відповідно до статті 57 СК України особистою приватною власністю одного з подружжя є майно, набуте за час шлюбу, але, зокрема за кошти, які належали йому особисто. Разом з тим, такі обставини мають бути доведені особою, яка вважає майно роздільним та таким, що належить їй особисто.

Відповідач в обґрунтування заперечення зазначає про те, що вказана земельна ділянка, хоча і придбана за період шлюбу, проте є його особистою приватною власністю з тих підстав, що ним 16.12.2014 р. відповідно до договору купівлі-продажу від 16.12.2014 р., було продано земельну ділянку площею 0,08 гектар, право власності на яку було набуто шляхом приватизації, за грошові кошти в сумі 26384 грн., за які у подальшому, придбано спірну земельну ділянку.

Однак, суд не може погодитись з таким твердженням відповідача та розцінює його критично, оскільки відповідачем саме за згодою дружини ОСОБА_4 було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.12.2014 р., що підтверджено п. 4.3. Договору, тобто на потереби сімї, а походження коштів на придбання спірної земельної ділянки саме від продажу приватизованої земельної ділянки та за власні особисті кошти не підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.п. 22,23,28,30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»- вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути : квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4ст. 65 СК України).

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру №6545 Регіонального сервісного центру в Херсонській області МВС України від 13.04.2018 р., отриманої відповідно до ухвали суду від 11.04.2018 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, належить автомобіль марки Hundai Н-1 д/н ВТ 7281АТ з 27.12.2011 р.

Відповідач не заперечував факт придбання та перебування у його власності вказаного транспортного засобу, проте останній зазначив про те, що 12.05.2018 р. автомобіль був пошкоджений внаслідок ДТП, що вбачається з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.05.2018 р., внаслідок чого його вартість є зменшеною та останній в мережі Інтернет дав оголошення про продаж автомобіля. Крім того, відповідачем, хоча і заперечувався факт поділу транспортного засобу, проте не заперечувався факт його придбання в період шлюбу та за спільні кошти.

Таким чином, доказів на придбання автомобіля марки Hundai Н-1 д/н ВТ 7281АТ за власні кошти ОСОБА_3 суду не надано.

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статями 69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що вказана земельна ділянка та транспортний засіб є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними.

Разом з тим, позивач, всупереч ст. 364 ЦК, не порушив питання про одержання від відповідача як іншого співвласника грошової компенсації вартості належної їй частки в спільному майні, виходячи з того, що спірний автомобіль є річчю неподільною.

Таким чином, враховуючи, що набутий сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства спірний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачкою і відповідачем право власності - за кожним на 1/2 частину вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на цей об'єкт на режим спільної часткової власності, що відповідає розясненням, викладеним у п. 25 Пленуму Верховного ОСОБА_8 України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»

Враховуючи, що спірний автомобіль є неподільною річчю, і жодною із сторін не вчинено дій, передбачених ч.ч.4, 5 ст.71 СК України, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

Стосовно визнання обєктом спільної сумісної власності сільськогосподарської техніки, а саме: агрегат АГД-2,5, вартістю 19500 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 9500 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 10000 грн., культиватор навісний КН-3,8-12 № 506, вартістю 24842 грн. 55 коп., розкидач мінеральних добрив МВУ-1000 тент № техніки 1556, вартістю 11666,67 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 48000 грн. загальною сумою 123509 грн. 22 коп., суд вважає, що вказане майно має бути визнано обєктом спільної сумісної власності подружжя, з наступних підстав.

Факт придбання вказаного майна ОСОБА_3 в період шлюбу, підтверджується наданим суду копіями документів: накладної №47 від 02.07.2008 р. ПП «ОСОБА_9А.», квитанції до прибуткового касового ордеру №6 від 03. 07.2008 р. ПП «ОСОБА_9А.», квитанції №5 від 02.07.2008 р. ПП «ОСОБА_9А.», договору купівлі-продажу від 29.07.2008 р. укладеного між ТОВ «Техноторг-Дон» та ОСОБА_3, специфікацією до договору купівлі-продажу від 29.07.2008 р., ОСОБА_9 приймання-передачі від 04.08.2008 р., видатковою накладною № ТехХ000459 від 04.08.2008 р., меморіальним ордером №1 від 07.08.2008 р., рахунком-фактурою №ТехХ000787 від 11.08.2011 р., видатковою накладною № ТОВХ000382 від 12.08.2011 р., товарним чеком №11 від 11.11.2015 р., квитанцією до прибуткового касового ордеру від 16.11.2015 р.

Відповідно до ч.4 ст. 61 СК України, речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, враховуючи що сторони про справі в період шлюбу, мали спільне господарство, спільний заробіток внаслідок спільної праці, вказане майно придбано в інтересах сімї для ведення професійної діяльності відповідача, у звязку з чим являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу. Доказів протилежного суду не надано, натомість твердження відповідача про придбання зазначеного майна за власні кошти, приведення його в негідність на час вирішення спору, є голослівними та не підтвердженими будь-якими доказами, що свідчить про приховування зазначеного майна відповідачем.

При цьому, виходячи із роз'яснень, наданих у п.30 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_8 України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, враховуючи, що відповідач приховав зазначене майно, яке належить до спільної сумісної власності подружжя, суд вважає позовні вимоги щодо поділу сільськогосподарської технік обґрунтованими та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації 1/2 частини вартості цієї техніки у розмірі 61754 грн. 61 коп. грн., виходячи з його вартості станом на день придбання відповідачем.

Крім того, з довідки Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 03.08.2018 р., за ОСОБА_3 по автоматизованій електронно-обліковій системі «АгроТех» в Херсонській області було зареєстровано та знято 06.02.2018 р. з обліку - трактор колісний марки Беларус 1025 2008 р.в., заводський номер 10304112. Вказаний сільськогосподарський засіб знятий з обліку внаслідок продажу відповідачем в період шлюбу з позивачем ОСОБА_4, у звязку з чим не може бути предметом спору, тому як не є в наявності на час розгляду справи. У звязку з чим суд, погоджується з запереченням відповідача з цього приводу.

Відповідно до повідомлення Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області№6959, наданого на запит адвоката ОСОБА_2, на імя ОСОБА_3 була зареєстрована наступна зброя: у період з 05.08.2008 р. по 26.09.2011 р. газова зброя, пістолет марки «ПГШ-790», №КО-052418 калібр 9 м.м. 2006 р..в., у період з 23.03.2010 р. по 01.06.2018 р. мисливська гладкостовльна зброя, рушниця марки «ІЖ-26Е» №В-13161, 12. Калібру 1961 р.в., у період з 25.12.2012 р. по 01.06.2018 р. мисливська гладкоствольна зброя, рушниця марки Benelli М2», № М-805793V №С-1195786F, 12 калібру, 2012 р.в. 26.09.2011 р. за заявою ОСОБА_3 газова зброя, пістолет марки «ПГШ-790», №КО-052418 калібр 9 м.м. 2006 р..в була здана на знищення. 01.06.2018 р. мисливська гладкостовльна зброя, рушниця марки «ІЖ-26Е» №В-13161, 12. Калібру 1961 р.в., у період з 25.12.2012 р. по 01.06.2018 р. мисливська гладко ствольна зброя, рушниця марки Benelli М2», № М-805793V №С-1195786F, 12 калібру, 2012 р.в. були переоформлені на іншого власника.

Згідно ч.2 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя.

Відтак, вказана зброя та металевий сейф для зберігання зброї, є особистою приватною власністю ОСОБА_3, у звязку з не може бути визнаний обєктом спільної сумісної власності подружжя в силу ч.2 ст. 57 СК України, оскільки придбавалася та використовувалася ним для індивідуального користування у мисливстві.

Обставинами справи також є спір про право користування гаражними боксом №1078, що розташований в гаражному кооперативі «Сокіл». Місце знаходження: Херсонська обл. м. Нова Каховка вул. Горького 54а.

Так, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 є членом ГК «Сокол» з 26.12.2016 р. та відповідно до заяв з 26.12.2016 р. в його користуванні перебувають гаражі за №1078 та 1079, що вбачається з інформації ГК «Сокіл» від 16.03.2018 р.

Однак, відповідач зазначає, що йому не виділялась земельна ділянка під будівництво гаражних боксів №1078 та №1079, не здійснювались будівельні роботи та не купувались вказані бокси, внаслідок чого останні йому не належать.

Відповідно до ч.1 п.1.1., ч.1 п.1.3. ч.3 п.3.1., ч.3 3.3. Статуту ГК «Сокол», Гаражний кооператив «Сокол» організовано для утримання приватного транспорту. ГК «Сокол» складається з боксів, які збудовані на власні кошти членів кооперативу, на ділянці виділеній рішенням виконкому Новокаховської міської ради від 05.11.1979 р.№540/21. Загальна площа виділеної земельної ділянки: 5,72 га, яка приватизована ГК. Кожному члену кооперативу рішення загальних зборів представляється місце під забудову гаражного боксу для зберігання транспортного засобу. Будова та експлуатація гаражних боксів відбувається за рахунок власних коштів члена кооперативу.

Відповідно до ч.4 п. 4.3.-4.4. ОСОБА_10 є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, а також іншого майна, придбаного на підставах не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативом.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №125446564 від 28.05.2018 р., вбачається, що земельна ділянка площею 5,72 га. яка розташована за адресою: Херсонська обл. м. Нова Каховка вул. Горького 54а на праві власності належить ГК «Сокол».

Таким чином, всі гаражні бокси, які розташовані на території гаражного кооперативу, є виключно власністю гаражного кооперативу «Сокіл», що діє на підставі ОСОБА_10, який регламентує, в тому числі певний порядок набуття статусу члена кооперативу та позбавляє його права передачі гаражного боксу іншій особі.

Жодних правовстановлюючих документів, які б свідчили про наявність у відповідача права власності на вищезазначений спірний гаражний бокс, матеріали справи не містять та сторонами під час судового розгляду не надано.

Відтак, суд приймає до уваги заперечення відповідача з вказаних підстав, у звязку з чим відмовляє позивачу у визначенні порядку користування гаражним боксу з підстав необґрунтованості та відсутності правових підстав.

Вимоги позивача про визнання обєктом спільної сумісної власності грошових коштів, які перебувають на депозитному рахунку АК КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 в сумі 100 000 грн., задоволенню не підлягаю з наступних підстав.

За клопотанням представника позивача, судом витребувано інформацію з АК КБ «Приватбанк» про наявність відкритих рахунків ОСОБА_3, відповідно до якої грошові кошти на рахунках останнього не перебувають.

Доказів про їх наявність позивачем не представлено, а сума грошових коштів, на які посилається позивач, є голослівною, яка не підтверджена належними та допустимими доказами. У звязку з цим, суд погоджується з запереченням відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене та з огляду на те, що спірна земельна ділянка, транспортний засіб-автомобіль та сільськогосподарська техніка придбані сторонами під час шлюбу та в інтересах подружжя, домовленості між ними щодо їх поділу не досягнуто, враховуючи рівність часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про поділ спільного майна подружжя та визнає за позивачем право власності на ідеальну частку у даному майні в порядку поділу майна подружжя та стягнення 1/2 частини вартості сільськогосподарської техніки з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати земельну ділянку, площею 0,0752 га кадастровий номер :01:001:0376, розташовану в Херсонської області м. Нова Каховка, вул. Горького, 50/7, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), обєктом права спільної сумісної власності подружжя громадян ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0752 га кадастровий номер :01:001:0376, розташовану в Херсонської області м. Нова Каховка, вул. Горького, 50/7, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), як обєкту права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати автомобіль марки HYUNDAY H-1, державний номер НОМЕР_3, обєктом права спільної сумісної власності подружжя громадян ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частину автомобіля марки HYUNDAY H-1, державний номер НОМЕР_3, як обєкту права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя громадян ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 : агрегат АГД-2,5, вартістю 19500 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 9500 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 10000 грн., культиватор навісний КН-3,8-12 № 506, вартістю 24842 грн. 55 коп., розкидач мінеральних добрив МВУ-1000 тент № техніки 1556, вартістю 11666,67 грн., агрегат АГД-2,5, вартістю 48000 грн. загальною сумою 123509 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 вартість 1/2 частини : агрегату АГД-2,5, агрегату АГД-2,5, агрегату АГД-2,5, культиватора навісного КН-3,8-12 № 506, розкидача мінеральних добрив МВУ-1000 тент № техніки 1556, агрегату АГД-2,5, - у розмірі 61754 грн. 61 коп. В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2018 року.

Суддя Г. М. Чирський