справа № 165/1998/18
провадження №2/165/626/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Виконавчий комітет Нововолинської міської ради як орган опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

07.08.2018 позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком № 16 по вул. Довженко в місті Нововолинськ Волинської області. Вимоги мотивує тим, що вказаний будинок належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2013. В вищезазначеному будинку зареєстроване постійне місце проживання ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що відповідач разом із сином з 22 лютого 2013 року зареєстровані у вищезазначеному житловому будинку за згодою попереднього власника квартири ОСОБА_4, яка померла 02 квітня 2013 року, однак не проживають більше одного року. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в її будинку. Формальна реєстрація відповідача в будинку, який належить на праві приватної власності позивачу, обмежує її право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача з її неповнолітнім сином такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з?явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з наведених у позові підстав, просить визнати ОСОБА_2 разом з її малолітнім сином ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком № 16 по вул. Довженка в місті Нововолинську Волинської області через непроживання відповідача з її неповнолітнім сином в спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік. Вказала, що ОСОБА_3 постійно проживає в Португалії та відвідує громадський дошкільний заклад, про що подала довідку та переклад до неї. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, відзив на позов не подано.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та просить постановити рішення в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним.

Житловий будинок № 16 по вул. Довженка в місті Нововолинську Волинської області належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2013 (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані в житловому будинку № 16 по вул. Довженка в місті Нововолинську Волинської області з 22.02.2013, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.7-10) та довідкою ЖКП №1 (а.с.11).

Як вбачається з акту складеного комісією працівників ЖКП №1 від 13.07.2018 (а.с. 12) ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з 2013 року там не проживають.

Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин.

Житловий будинок № 16 по вул. Довженка в місті Нововолинську Волинської області належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, а ОСОБА_2 будучи зареєстрованою разом з малолітнім сином за вказаною адресою порушує право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, в суді встановлено, що ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, понад один рік без поважних причин відсутні по місцю постійного проживання, і не належать до переліку осіб, за якими, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк.

Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача разом з сином у спірній квартирі, а тому суд визнає ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач разом з малолітнім сином були зареєстровані у спірному будинку зі згоди колишнього власника ОСОБА_4, яка померла 02.04.2013. Спадкоємцем їхнього майна за заповітом є позивач, яка прийняла спадщину та зареєструвала своє одноосібне право власності на житловий будинок №16 по вул. Довженка в місті Нововолинську. З відповідачами договору вона як власник житла, на право користування спірною квартирою, не укладала.

Приймаючи рішення, суд враховує, що право користування спірним житлом втрачено відповідачем внаслідок зміни власника на це житло, яке відбулося в зв'язку з прийняттям спадщини після смерті попередніх власників.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що збереження за відповідачем права на користування спірним будинком та реєстрація у ній, порушують законні права позивача, створюють йому перешкоди у здійсненні ним всіх складових права власності, в тому числі права розпорядження належним майном.

Тобто право позивача є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом визнання ОСОБА_2 разом з її малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: вул. Довженко, 16, м.Нововолинськ Волинської області.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст.81, ст. 89, ст. 141, ст. 263, ст. 264, ст.ст. 280, 281, 282 ЦПКУкраїни, на підставі ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим будинком № 16 по вул. Довженка в місті Нововолинську Волинської області.

Судовий збір залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з ориігналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук