Справа № 206/2568/18
Провадження № 2/206/884/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2018 м. Дніпро
Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління - служба у справах дітей Самарської районної у м. Дніпрі ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька, -
14.05.2018 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, в інтересах ОСОБА_1, з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без дозволу батька.
Перевіривши матеріали позовної заяви на відповідність вимогам, визначеним у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суддя дійшов висновку про необхідність залишити позовну заяву без руху, в звязку із недотриманням вказаних вимог, про що була постановлена відповідна ухвала від 21.05.2018.
Недоліки позовної заяви, які були визначені як підстава для залишення позовної заяви без руху, та встановлені суддею до усунення, були такими.
Так, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України адвокатом ОСОБА_3 було невірно зазначено прізвище відповідача, що підтверджувалось долученими до позовної заяви копіями документів, не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін по справі та місце перебування (адреса) відповідача на території Російської Федерації.
В порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не було додано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.
У порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України адвокатом ОСОБА_3 не було зазначено у позовній заяві докази, що підтверджують вказані адвокатом обставини, а саме: спільного проживання позивача з дитиною, придбання путівки, не надання дозволу відповідачем на виїзд дитини, перебування відповідача на території Російської Федерації.
Додатково адвокату ОСОБА_3 у відповідній ухвалі було розяснено, що частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Також, було розяснено зміст ст. 95 ЦПК України, яка передбачає порядок засвідчення копій документів при поданні письмових доказів в копіях.
Крім вище викладеного, позовна заява, також, не відповідала ч. 7 ст. 177 ЦПК в частині долучення довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, яким підписано позовну заяву.
Даного висновку суддя дійшов з огляду на невідповідність долученого ордеру, в підтвердження повноважень адвоката, вимогам законодавства, оскільки згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
ОСОБА_4 адвокатів України від 17.12.2012 № 36 із змінами, затверджено Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів (далі Положення), яке встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських обєднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.
Відповідно до п. 5 Положення в Україні встановлюється єдина, обовязкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує ОСОБА_4 адвокатів України.
Згідно вимог пп. 15.4. п. 15 Положення ордер повинен містити такий обовязковий реквізит, як назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Додатком № 3 до Положення затверджено форму журналу обліку ордерів, до якого, також, вносяться відомості про назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом.
Отже, з огляду на вказані вище вимоги діючого законодавства, в ордері обовязково має міститись повна та точна назва того органу, в якому надається правова допомога, що не позбавляє можливості видачі адвокатом одного ордеру на декілька органів (установ), в яких буде надаватися правова допомога, з обовязковим зазначенням в ордері усіх їх назв.
Вказаний вище висновок кореспондується зі змістом Розяснення щодо інформації, яка зазначається в ордері адвоката та можливості його подання у декілька установ, яке затверджене рішенням ОСОБА_4 адвокатів України від 4-5.07.2014 № 61.
Водночас, в долученому адвокатом ОСОБА_3 ордері була відсутня інформація відносно наявності у нього повноважень представляти інтереси позивача у Самарському районному суді м. Дніпропетровська, натомість містилась інформація про представлення інтересів у Самарському районному суді м. Дніпра (неправильна назва органу).
Так, станом на дату постановлення даної ухвали, відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повна назва суду, який створений на підставі відповідного указу президента, зазначена як Самарський районний суд м. Дніпропетровська.
Таким чином, адвокатом ОСОБА_3 не було у належний та передбачений чинним законодавством спосіб підтверджено свої повноваження щодо здійснення представництва інтересів позивача ОСОБА_1
Крім того, з урахуванням інформації, зазначеної у позові щодо знаходження відповідача на території іншої держави, судом було звернено увагу адвоката на те, що на сьогодні договори про правову допомогу діють, у тому числі, і між Україною та Російською Федерацією. Те, що дієвими є механізми обміну правовою інформацією, що передбачені двосторонніми договорами про правову допомогу, укладеними між Україною та іншими країнами. Як правило, вони містять положення про взаємне надання правової допомоги та органи, що її здійснюють. За загальним правилом клопотання про правову допомогу мають надсилатися через органи юстиції.
Такими чином, орган юстиції є компетентним органом тієї Договірної Сторони, на території якої має місце проживання, перебування чи знаходження відповідач або знаходиться спірне нерухоме майно.
Аналогічне міститься у пункті 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, учасниками якої є утому числі Україна та Російська Федерація, яким визначено, що Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення,пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.
Пунктом 5 зазначеної Конвенції передбачено, що при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин.
Таким чином, повідомлення особи, яка перебуває на території Російської Федерації має відбуватись саме через органи юстиції.
У зв'язку із вищевикладеним, судом було розяснено адвокату право на надання до суду копії поданої заяви з додатками, у відповідності до зазначених вище приписів (заяву з додатками, та їх засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави), для належного повідомлення особи, яка перебуває на території Російської Федерації, через органи юстиції.
Для усунення вищезазначених недоліків адвокату ОСОБА_3 та позивачу ОСОБА_1 було надано строк 10 днів (максимальний строк для усунення недоліків) з дня вручення ухвали, якою позовну заяву було залишено без руху.
Як встановлено судом, адвокатом ОСОБА_3 отримано копію ухвали 25.05.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду.
Окрім того, адвокатом ОСОБА_3 29.05.2018 на адресу суду було подано заяву «про надання цивільної справи № 206/2568/18 для ознайомлення.ё1236», а також, заяву з вимогою відкрити провадження по справі, де містилось посилання на безпідставне, на думку адвоката ОСОБА_3, залишення позовної заяви без руху, оскільки ним були долучені докази на підтвердження факту спільного проживання позивача з дитиною та факту придбання путівки. Крім того, у даній заяві адвокат ОСОБА_3 вказав, що він не стверджує, що відповідач знаходиться на території Російської Федерації, а припускає, що на думку суду, є порушенням з огляду на ч. 6 ст. 81 ЦПК України (доказування не може ґрунтуватися на припущеннях). Інші підстави, які стали передумовою для залишення позовної заяви без руху, адвокатом залишено без коментарів. До заяв долучено оригінал ордеру, який, знову ж таки, не відповідав Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Проте, вказані заяви не могли бути прийняті до розгляду з огляду на відсутність у адвоката ОСОБА_3 відповідних повноважень, а також, у зв'язку із невідповідністю зазначеній у заяві про відкриття провадження інформації матеріалам, оскільки ні у позовній заяві ні у додатках не зазначено та недолучено, відповідно до ст. 95 ЦПК України, доказів на підтвердження факту спільного проживання позивача з дитиною та факту придбання путівки.
Так, станом на 08.06.2018 (з урахування часу на поштовий обіг) недоліки, визначені ухвалою судді, якою позовну заяву було залишено без руху, ні адвокатом ОСОБА_3 ні позивачем ОСОБА_5 у передбачений строк не усунуто.
Вирішуючи питання про необхідність повернення позовної заяви разом із додатками, суд виходить із такого.
У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
В свою чергу, Європейський суд з прав людини, також, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність повернути позивачу позовну заяву, з підстав не усунення недоліків, визначених ухвалою суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 175, 177, 185, 260, 264, 353 ЦПК України, -
Позовну заяву повернути позивачу.
Розяснити позивачу, що за змістом ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Копію позовної заяви залишити в суді.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_6