Провадження №22-ц/772/244/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Штифурко Л. А.
Доповідач :Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 рокуСправа № 148/2034/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі суддів судової палати у цивільних справах:

судді доповідача Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року ухваленого о 11 год. 26 хв. в залі судових засідань місцевого суду під головуванням судді Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Наталії Федорівни про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості у спадкуванні,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Наталії Федорівни про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості у спадкуванні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Маючи намір оформити спадкові права після його смерті, вона звернулась з відповідною заявою до Тульчинської державної нотаріальної контори, однак підтвердити родинні зв'язки з померлим не має змоги, оскільки документи, які підтверджують факт родинних відносин між її матір'ю та бабою ОСОБА_6 не збереглись.

Крім того, зазначила, що вона має право на спадкування зі спадкоємцем другої черги, хоча сама являється спадкоємцем п'ятої черги за законом, оскільки саме вона, починаючи з дитинства ОСОБА_6 опікувалася ним, допомагала в його вихованні тітці ОСОБА_7, яка була призначена його опікуном, допомагала налагодити ОСОБА_6 життя після того, як він повертався із місць позбавлення волі, робила перепланування в його квартирі та ремонт, закуповувала будівельні матеріали, купувала для нього одяг та їжу. Після смерті ОСОБА_7 саме вона допомагала племіннику оформити право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_6 ніколи самостійно не займався своїми справами ні тими, що стосувалися переоформлення спадщини, ні тими, що стосувалися ремонту квартири, в усьому допомагала йому позивач. Також вона матеріально йому допомагала, оскільки він ніде не працював, доходів не мав. Окрім неї ніхто більше не виказував йому своєї опіки та турботи. Відповідач ОСОБА_4 ніколи ні в чому брату не допомагав, не опікувався ним. В 2015 році ОСОБА_6 захворів на туберкульоз, схуд, однак лікуватися відмовлявся, вважав себе здоровою людиною. В останні місця перед смертю він був у безпорадному стані, потребував сторонньої допомоги, які надавала саме вона. Після його смерті саме вона організувала його похорони, робила всі матеріальні витрати на поховання.

З огляду на викладене просила встановити факт родинних відносин між нею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 і змінити черговість одержання права на спадкування, надавши їй можливість спадкування разом зі спадкоємцем другої черги за законом, відповідачем ОСОБА_4

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача нотаріуса Тульчинської державної нотаріальної контори Тимчик Наталії Федорівни про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості у спадкуванні задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною тіткою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Рішення місцевого суду в частині відмови в задоволенні позову мотивоване тим, що позивачем належним чином не доведено перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані, що виключає можливість зміни черговості спадкування після його смерті.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи просила рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову скасувати та в цій частині ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, а саме змінити черговість одержання права на спадкування, надавши їй можливість спадкування разом зі спадкоємцем другої черги за законом, відповідачем ОСОБА_4

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 має право на спадкування після смерті свого племінника ОСОБА_6 разом з тією чергою, яка є у відповідача ОСОБА_4, тобто другою чергою спадкування за законом, оскільки вона допомагала в організації життя померлому, в отриманні документів на спадкове майно, переплануванні та ремонті квартири, надавала матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року в частині встановлення факту, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною тіткою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 сторонами не оскаржується, а тому, у відповідності до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 05 квітня 2016 року Відділом ДРАЦС Тульчинського РУЮ у Вінницькій області (а.с. 14).

Із заяввами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись 12 квітня 2016 року тітка ОСОБА_2 (а.с. 102 Т.1) та 18 травня 2016 року - брат ОСОБА_4 (а.с. 106 Т.1)

ОСОБА_2 просила суд змінити черговість спадкування і визнати за нею право на спадкування за законом разом з тією чергою, яка є у відповідача ОСОБА_4, тобто другою чергою спадкування за законом, оскільки вона допомагала в організації життя померлому, в отриманні документів на спадкове майно, переплануванні та ремонті квартири, надавала йому матеріальну допомогу.

Відповідно до частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави для висновку, що судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування.

Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведена, відповідними засобами доказування, наявність вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності.

Крім того, пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Однак, жодних відомостей перебування ОСОБА_6 у безпорадному стані матеріали справи не містять. Останній не був особою похилого віку, помер у віці 36 років, не був калікою, наявність хвороби (туберкульозу) не свідчить про ці обставини.

Не свідчить про зворотнє і покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 надані в суді першої інстанції.

Поряд з цим, в обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що вона допомагала померлому в організації життя, в отриманні документів на спадкове майно, переплануванні та ремонті квартири, надавала йому матеріальну допомогу

Однак, сам по собі факт надання матеріальної допомоги не свідчить про наявність підстав для зміни черговості спадкування після смерті ОСОБА_6

Піклування ОСОБА_2 про спадкодавця свідчить про міцність родинних відносин, характер та ступень спілкування, моральні зобов'язання, які є етичними нормами, а не про наявність підстав для зміни черговості спадкування після його смерті.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку суду першої інстанції вони не впливають та його не спростовують.

Оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням судом норм матеріального та процесуального права, передбачених ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України підстав для його скасування, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20 березня 2018 року.

Суддя-доповідач: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: О.Ю. Береговий