________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/5092/18
провадження № 2/520/4528/18
УХВАЛА

про прийняття відзиву на позов

продовження процесуальних строків

відкладення розгляду справи по суті

м. Одеса

08.06.2018 року Київський районний суд м. Одеси в одноособовому складі судді Літвінової І.А., головуючого у цивільній справі № 520/5092/18 за позовом ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 12) до ОСОБА_2 (паспорт: КК № 634330, виданий Київським РВУМВС України в Одеській області 04.04.2001; адреса: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на дитину, розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття відзиву на позов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2, якою просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно з усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого в Україні для дітей відповідного віку, з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року позовну заяву ОСОБА_4 прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі № 520/5092/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій - з 07 травня 2018 року по 08 червня 2018 року.

Відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позов і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом пятнадцяти днів із дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Стосовно відзиву на позовну заяву та порядку подання доказів ухвала містить наступні розяснення:

при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК);

положеннями статей 178-181 ЦПК України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву (ст. 178 ЦПК);

в разі подання відзиву на позов відповідач зобовязаний одночасно із направленням до суду відзиву разом із додатками, надіслати копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Вимоги щодо подання письмових доказів містяться у статтях 83, 95 ЦПК України.

За правилами абзацу 2 частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Незважаючи на чітке і повне розяснення щодо порядку подання відзиву та доказів, 06 червня 2018 року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси надійшов відзив відповідача із доданими до відзиву письмовими доказами у двох примірниках, один з яких ймовірно для суду, другий для відповідача.

Відзив не відповідає вимогам, встановленим статтею 187 ЦПК України. Додані до відзиву письмові докази не засвідчені у встановленому статтею 95 ЦПК України порядку.

Всупереч п. 2 ч. 5 ст. 187 ЦПК України до відзиву не доданий документи, що підтверджує надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Ухвалою суду від 07.05.2018 року учасники судового процесу попереджались, про необхідність добросовісно виконувати процесуальні обов'язки, що встановлені чинним ЦПК України та/або покладені на них судом, не зловживати правами та запобігати створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства з метою недопущення застосування до них судом заходів процесуального примусу, що визначені в статтях 143-148 ЦПК України.

Так, пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 148 ЦПК України встановлена можливість суду постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання процесуальних обовязків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк.

Однак, враховуючи принцип пропорційності, з метою економії процесуального часу суд вважає за необхідне прийняти надісланий відповідачем відзив на позовну заяву, та власними силами спрямувати на адресу позивача, попередивши додатково учасників справи, що частиною першою статті 1 ЦПК України визначено, що порядок здійснення цивільного судочинства визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Суд вимагає від учасників справи поважного відношення до Закону, національних судових органів та дотримання процесуальної поваги між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, повязаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За правилами ч. 1 ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Вирішуючи питання щодо продовження процесуальних строків та відкладення розгляду справи по суті, суд виходить з того, що суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» Цивільний процесуальний кодекс України набув чинності новою редакцією. Однією з новел Кодексу є встановлена можливість розгляду цивільних справ в спрощеному проваджені без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи.

За частиною пятою статті 4 цього Кодексу, - жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Участь сторін у розгляді справи у випадку спрощеного провадження без проведення судового засідання без повідомлення учасників справи реалізується шляхом заяв по суті справи, до яких відносяться позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву, у яких учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору і в разі необхідності додають докази.

Право учасників справи на подання заяв по суті справи встановлене частиною 4 статті 174 ЦПК України.

Наведене вказує, що через подання вказаних заяв учасники справи реалізують принцип змагальності сторін.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, обєктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обовязків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero?st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини, суд встановлює такий порядок судового провадження, який максимально забезпечить реалізацію права сторін на змагальність.

Суд констатує порушення строків, передбачених статтею 279 ЦПК України, але визначає пріоритетним встановлення судової процедури, яка має на меті сприяння реалізації права сторін на змагальність, рівність перед законом та справедливий суд протягом розумного строку.

Також, враховуючи подане відповідачем клопотання про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи, примірник клопотання для позивача спрямовується разом із відзивом на адресу ОСОБА_1 для встановлення її думки з приводу цього клопотання.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 120, 127, 143-148, 178-181 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відзив ОСОБА_2 (паспорт: КК № 634330, виданий Київським РВУМВС України в Одеській області 04.04.2001; адреса: АДРЕСА_1) на позовну заяву ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_1, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 12) про стягнення аліментів на дитину та залучити відзив до матеріалів цивільної справи № 520/5092/19.

Додатково розяснити сторонам, що відповідно до положень статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Тобто на кожній копії документу, оригінал якого знаходиться у учасника справи, повинно бути зазначено «копія відповідає оригіналу», засвідчено підписом із проставлянням дати засвідчення. У разі відсутності оригіналів у сторони - зазначається особа, яка є держателем таких оригіналів.

Встановити позивачу продовжений строк для подання до суду відповіді на відзив - протягом пятнадцяти днів з дня одержання позивачем відзиву відповідача на позов. В цей же строк позивач повинен надати заявити суду про своє ставлення стосовно заявленого відповідачем клопотання щодо призначення судово молекулярно-генетичної експертизи.

Розяснити позивачу, що у відповідності до статті 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - пятою статті 178 цього Кодексу.

Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом.

Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

До відповіді додаються:

1) докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення позивача, якщо такі докази не надані до позовної заяви;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів відповідачу.

Продовжити строк вчинення учасниками справи процесуальних дій до 09 липня 2018 року. Розгляд справи по суті відкласти.

Витребувати до огляду з архіву/канцелярії Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/2056/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала окремо від рішення суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень в день її складення. З текстом ухвали можна ознайомитись за веб-адресою: www.reyestr.court.gov.ua.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет /веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Головуючий Літвінова І. А.