Провадження № 2/522/3807/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 23 серпня 2017 року звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що сімейне життя між сторонами через деякий час після укладення шлюбу погіршилося. Між подружжям почали виникати постійні сварки. З серпня 2016 року сторони шлюбні стосунки не ведуть, залишаючись проживати разом через відсутність у відповідачки окремого житла. Наразі сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, не мають наміру в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Шлюб існує формально. Від шлюбу подружжя має двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 18 вересня 2017 року подала до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що вона згоди на розірвання шлюбу не надавала, наразі причин для розірвання шлюбу не має, подружжя повинно виховувати дітей. Шлюб є реальним, а не формальним.

Ухвалою суду від 08 грудня 2017 року подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано строк для примирення на два місяці до 08 лютого 2018 року.

Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач в судове засідання не з?явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, закінчити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з?явилась, надала заяву, якою позов ОСОБА_1 визнала, надала згоду на розірвання шлюбу, підтвердивши, що сім?я розпалась, а примирення не можливо. Діти залишаються мешкати з матір?ю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2006 року, про що свідчить актовий запис №497, зроблений третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районногоуправління юстиціїм. Одеси (свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 1-ЖД №035733).

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося, майнового спору та спору щодо проживання дітейне існує. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо, а відповідачне заперечуєпроти розірвання шлюбу.

З метою надання можливості збереження сім?ї та відновлення стосунків між подружжям, судом сторонам надавався строк для примирення, після закінчення якого сторонами подружні стосунки не були відновлені. Також суд враховує той факт, що між сторонами існують аліментні відносини, які ініційовані ОСОБА_2 та вирішені на її користь Приморським районним судом м. Одеси 29 вересня 2017 року по справі № 522/16369/17.

За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб обох з подружжя, сім'я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Після розірвання шлюбу відповідачка залишає прізвище «Якимчук».

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112 СК України, ст.ст. 263 - 265ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Трофімова) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, 28 жовтня 2006 року, актовий запис № 497.

Після розірвання шлюбу відповідачка виявила бажання залишити прізвище «Якимчук».

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішенняможе бути оскаржено сторонами, до апеляційного суду Одеськоїобласті, в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя Л. М. Чернявська

04.06.2018