Справа № 645/2168/18
Провадження № 2/645/1500/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справи до ОСОБА_3, третя особа Департамент захисту економіки Національної поліції України про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у ОСОБА_2 державному університеті внутрішніх справ під час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Департамент захисту економіки Національної поліції України, в якому просить суд стягнути на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади МВС України в особі його структурного підрозділу ДДУВС витрати, повязані з її утриманням про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у ОСОБА_2 державному університеті внутрішніх справ під час навчання у розмірі 13903 грн. 87 коп.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідач проходила публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 07.08.2017 по 28.12.2017 рік. Згідно наказом ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справ України з 07.08.2017 року, відповідач була зарахована з 07.08.2017 року курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС. 07.08.2017 р. на виконання вимог ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Департаментом захисту економіки Національної поліції України був укладений контракт про здобуття освіти відповідача у ДДУВС. Згідно з Наказом ДДУВС від 28.12.2017 року № 296 відповідач була звільнена за власним бажанням . Відповідно до п. 3.5. Контракту про здобуття освіти, укладеного між ОСОБА_3, ДДУВС та ДЗЕ, у разі дострокового розірвання Контракту відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі Виконавця витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону № 580-VIII в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку. Згідно з п. З Порядку відшкодування особами витрат на утримання в навчальному закладі, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв ( тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Відповідно до п. 4 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинна відшкодувати витрати, повязані з її утриманням у ДДУВС під час навчання в розмірі 13 903,87 грн. Відповідач була належним чином повідомлена про сума заборгованості та про необхідність відшкодування зазначених витрат (повідомлення додається). Однак, станом на дату подання позовної заяви жодних виплат від ОСОБА_3 до ДДУВС не надходило та сума заборгованості залишається невідшкодованою.

Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у ході судового розгляду, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходила публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 07.08.2017 по 28.12.2017 рік.

Відповідно наказу ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справ України з 07.08.2017 року, ОСОБА_4 була зарахована з 07.08.2017 року курсантом на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС.

07.08.2017 р. на виконання вимог ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію» між відповідачем, ОСОБА_2 державним університетом внутрішніх справ України та Департаментом захисту економіки Національної поліції України був укладений контракт про здобуття освіти відповідача до ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справ України.

Згідно з Наказом ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справ України від 28.12.2017 року № 296 відповідач була звільнена за п.7 ч.1 ст. 77 Закну України «Про національну Поліцію » .

Як вбачається зі ст. 74 Закону № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.5. Контракту про здобуття освіти, укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_2 державним університетом внутрішніх справ України та Департаментом захисту економіки Національної поліції України, у разі дострокового розірвання Контракту відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі Виконавця витрати, повязані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону № 580-VIII в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.

Проте всупереч вимогам договору за період навчання оплата надходила не у повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та звязку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, Відповідач повинна відшкодувати витрати, повязані з її утриманням у ДДУВС під час навчання в розмірі 13 903,87 грн. |

Відповідач була належним чином повідомлена про сума заборгованості та про необхідність відшкодування зазначених витрат (повідомлення додається).

Відповідно до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України,у разіпорушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом,зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання,якщо це встановлено договором або законом,або розірвання договору; 2)зміна умов зобов'язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Вимогами ст. 629 ЦК України,передбачено, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі викладеного, вбачається, що умовами договору, укладеного між університетом та було обумовлено всі істотні умови договору, в тому числі умови щодо відрахування замовника з навчального закладу, при цьому відповідач була ознайомлена з умовами договору та погодилася з ними, про що свідчить підпис останньої в договорі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справпро стягнення заборгованості по оплаті за навчання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись статтями 4, 5, 11-13, 76, 81, 141, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 626, 629, 901, 903 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 державного університету внутрішніх справ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу ДДУВС (р/р 7468, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати, повязані з її утриманням у ОСОБА_2 державному університеті внутрішніх справ під час навчання, у сумі 13903,87 грн. (тринадцять тисяч девятсот три гривні вісімдесят сім копійок)

Стягнути з ОСОБА_3, 29 березня 2000 рроку народження, (ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - МВС України в особі його структурного підрозділу ДДУВС (р/р 7468, код 08571446, банк одержувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судові витрати у сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дні вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлений 3 грудня 2018 року

Головуючий-суддя: