Справа №705/3373/17
2/705/466/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2018 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Мазуренко Ю.В.
при секретарі Романовій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-
В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Позивач просить суд визнати майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 13 листопада 1975 року до 13 липня 1994 року та в період шлюбу на спільні кошти вони придбали квартиру АДРЕСА_2, власником якої був завод «Вега» м. Умань Черкаської області, що підтверджується договором купівлі - продажу, посвідченим державним нотаріусом м. Умань від 10 серпня 1992 року та випискою з ощадної книжки, оформленої на ім'я позивача в Уманському відділенні № 225/1 ощадного банку, де зазначено про зняття з її рахунку і зарахування на рахунок заводу «Вега» 880 крб., проте договір було оформлено на чоловіка, ОСОБА_2. При розірванні шлюбу, питання про поділ майна подружжя в судовому порядку не розглядалося, оскільки після розірвання шлюбу вони проживали разом в спірній квартирі, конфліктів щодо користування квартирою не виникало. Згодом відповідач часто виїздив з квартири, а потім знову повертався, позивач спірну квартиру не залишала і там проживає з сином ОСОБА_3 з сім'єю, всі вони у квартирі зареєстровані, що підтверджується відміткою в будинковій книзі про реєстрацію. В позові також вказано, що у 2017 році у позивача з відповідачем виникли непорозуміння щодо користування квартирою і тому постало питання про її поділ, проте добровільно це питання вони вирішити не змогли хоча відповідач давно створив іншу сім'ї, не користується спірною квартирою та не приймає участі в її утриманні. Позивач зазначає, що квартиру вони придбали, коли діяло законодавство про шлюб та сім'ю УРСР, тобто відповідно до вимог ст. 22 КпШС майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. ТомуАДРЕСА_3, по вул. Чкалова,28 Умані Черкаської області, придбана в період шлюбу і на спільні кошти, а тому вони обоє мають рівні права на володіння, користування розпорядження даною квартирою. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди, щодо поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, то позивач звернулася з цим позовом до суду, оскільки відповідачем було порушено її право на спільне майно в 2017 році, коли він відмовився добровільне розділити спільну квартиру АДРЕСА_4. В позові позивач просить суд: «…Визнати майно, а саме квартиру АДРЕСА_5 спільним майном подружжя та визнати за мною ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири по вул. Чкалова,28 м. Умань…».
Крім того, в судовому засіданні 30.10.2017 року позивач подала заяву про поновлення строку на звернення до суду, в якій вказала, що вона проживає у спільній з відповідачем квартирі після розірвання шлюбу у 1994 році і між ними не виникало спору щодо цієї квартири. Проте, у 2017 році відповідач почав предявляти претензії щодо спірної квартири з приводу користування нею, тому вона лише на даний час звернулася з позовом до суду. Оскільки чинним законодавством передбачено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом про розподіл майна подружжя, то вона просить поновити їй пропущений строк, оскільки її право щодо спільного майна було порушено лише у 2017 році, тому вона вважає, що строк вона пропустила з поважних причин.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи,- в судове засідання не зявилися. На адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона позов підтримала та просила розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність її представника.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 13 листопада 1975 року. 13 липня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського району Черкаської області шлюб між ними був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-СР № 254039 від 07.02.1995 року (а.с.8)
В період шлюбу на спільні кошти сторони придбали квартиру АДРЕСА_2, власником якої був завод «Вега» м. Умань Черкаської області, що підтверджується договором купівлі - продажу, посвідченим державним нотаріусом м. Умань від 10 серпня 1992 року та випискою з ощадної книжки, оформленої на ім'я позивача в Уманському відділенні № 225/1 ощадного банку, де зазначено про зняття з її рахунку і зарахування на рахунок заводу «Вега» 880 крб., та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.6,7,9).
Договір купівлі-продажу було оформлено на ОСОБА_2 (а.с.10-11.
При розірванні шлюбу, питання про поділ майна подружжя в судовому порядку не розглядалося.
Відповідно до довідки № 160 від 06.08.2017 року, виданої головою квартального комітету, у квартирі АДРЕСА_6 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, внук ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та внучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5(а.с.5).
Відповідно до домової книги для реєстрації у квартирі АДРЕСА_7, відповідач ОСОБА_2 також зареєстрований у вказаній квартирі(а.с.15-17).
У довідці № 1106, що видана ОСОБА_1 05.07.2018р. Уманським виробничим відділком КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації», вказано, що станом на 01.01.2013р. квартиру № 2 в будинку № 28 (літер-Б1) по вул.Чкалова в м.Умань, зареєстровано в Уманському відділку Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації за: ОСОБА_2 (договір купівлі продажу, посвідчений Уманською державною нотаріальною конторою 10.08.1992р. за № 1-6597, частка -1)
У Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 133141827 від 03.08.2018р., вказано, що відомості щодо обєкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_8 відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
До спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) та Кодексу законів про шлюб та сім'ю 1969 року (далі КпШС), оскільки спільне майно було придбане сторонами в період перебування в шлюбі у 1992 році та відповідає вимогам п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року.
Відповідно до вимог ст. 22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Відповідно до ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу . Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.
Відповідно до ст. 29 КпШС якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу . Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу . Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.
Згідно з вимогами ст.11 КпШС у тих випадках, коли для окремих вимог встановлено строк позовної давності, він обчислюється, якщо інше не встановлено законом, з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.
Така ж позиція визначена у постанові Пленуму ВС України від 21 грудня 2007 року № 11.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зважаючи на вище визначені норми права, суд вважає, що в даному випадку немає підставі для застосування строків позовної давності, тобто для їх поновлення, оскільки позивач стверджує, що її право у спільній власності було порушено лише у 2017 році, тобто вона звернулася до суду за захистом своїх прав у визначений законом строк.
Крім того, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя- задовольнити.
Визнати майно, а саме квартиру АДРЕСА_9 спільним майном подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири по вул. Чкалова,28 м. Умань.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Ю.В. Мазуренко