Справа № 317/1064/18
Провадження № 2/661/1015/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання Юрченко Д.С.

у цивільній справі № 317/1064/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року у справі 317/928/16-ц, яким з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 10 лютого 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частку від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 квітня 2016 року рішенням Запорізького районного суду Запорізької області з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина, проте зазначений у рішенні суду розмір аліментів на сьогоднішній день є достатнім на утримання неповнолітнього сина, який страждає на дисплазію тазостегнового суглоба, порушення постави, поздовжню плоскостопість, та стан здоровя якого на даний час погіршився, тому він, потребує значно більшого догляду та матеріальних витрат, а вона самостійно не здатна повністю забезпечити та задовольнити потреби свого неповнолітнього сина, а саме: одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплачувати його обстеження і лікування, відвідування необхідних гуртків, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, тому вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

03 вересня 2018 року ухвалою суду зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судове засідання не зявилась у адресованій суду заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не подав у встановлений строк відзив на позовну заяву.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матірю, та батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, серія 1-ЖС №167751, виданого 22 березня 2011 року Кущугумською селищною радою Запорізького району, Запорізької області є відповідач ОСОБА_2.

28 квітня 2016 року рішенням Запорізького районного суду Запорізької області стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 10 лютого 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста виданого 02 квітня 2018 року КУ «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради, неповнолітнюму ОСОБА_3 встановлено діагноз: порушення осанки, поздовжня плоскостопість, дисплазія тазостегнового суглоба.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У Постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, у справі №143цс13, викладено правову позицію, відповідно до якої, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні обставини, оскільки відповідач не оспорював в судовому засіданні заявлені проти нього позовні вимоги, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд змінює розмір аліментів стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, при цьому враховуючи вимоги ч. 5 ст. 183 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд розяснює позивачу, що у відповідності до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тобто позивач має право звернутись до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2016 року у справі № 317/928/16-ц.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили й до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Судове рішення складено 29 жовтня 2018 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна