РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/4581/18

Провадження № 2-о/643/460/18

19.04.2018

19 квітня 2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із заявою, якою просить встановити факт народження сина ОСОБА_2, народженого 28 червня 2017 року в м. Стаханові, Луганської області, Україна, батьками якого є: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Обґрунтовуючи доводи заяви зазначає, що 28.06.2017, знаходячись на непідконтрольній території України, а саме: в м. Стаханов, Луганської області, Україна, народила сина ОСОБА_2. В подальшому Державною установою «Стахановський пологовий будинок» дитині видано медичне свідоцтво про народження № 294 від 28.06.2017 із зазначенням місця народження «ЛНР». Заявниця, її чоловік та син є громадянами України. Батьки дитини знаходяться у незареєстрованому шлюбі. Оскільки ЛНР зразок медичного свідоцтва про народження сина заявниці виданий на тимчасово окупованій території України, яка непідконтрольна Україні, то не визнається жодним державним органом України, внаслідок чого дитина не може користуватися усіма правами громадянина України. Звернувшись до органу ДРАЦС у м. Харкові про видачу свідоцтва про народження дитини українського зразку, відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту народження дитини громадянкою ОСОБА_1 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому заявниця звернулася до суду.

Заявниця надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Заінтересована особа Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області, в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд справи без участі представника, проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до правил п. 7 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, встановлено, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходяться у незареєстрованому шлюбі.

Заявник зазначила в заяві, що батьком дитини є ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитини визначається за іменем батька.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 СК України, по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком.

Згідно вимог ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Із копії медичного свідоцтва про народження від 28.06.2017 вбачається, що ОСОБА_2 народився 28.06.2017 у м. Стаханов, Луганської області (а.с. 8).

Факт народження дитини ОСОБА_2, 28.06.2017 у м. Стаханов, Луганської області підтверджений медичною документацією (а.с. 8).

Відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за № 1207 від 15.04.2014р. Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, ІУ Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у звязку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

Стаття 1 вказаного Закону визначає, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 2 цього Закону визначений статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ і встановлений особливий правовий режим на цій території з визначенням особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованої території.

Отже, суд аналізуючи вищевикладене надійшов до висновку, що народження сина заявниці ОСОБА_2, 28.06.2017 в м. Стаханов Луганської області є народженням дитини в Україні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що є правові підстави для задоволення заяви.

Встановлення факту має для заявниці юридичне значення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 265, 315 ЦПК України, ст.ст. 147,135 СК України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за № 1207 від 15.04.2014р., суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Стаханов Луганської області, громадянкою України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якого є громадяни України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Сугачова