Справа № 459/3426/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1342/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м.Львів

Справа № 459/3426/17

Провадження № 22ц/783/1342/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Червоноградського міського суду Львівської області, ухваленого у м.Червонограді 19 березня 2018 року (суддя Кріль М.Д.)

у справі

за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Червоноградводоканал»

про скасування угоди, притягнення до відповідальності представників адміністрації КП «Червоноградводоканал», відміну заборгованості за послуги, нарахування оплати за надані послуги, стягнення майнової та моральної шкоди,

встановила:

26 грудня 2017 року позивач звернулася з цим позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що вона разом з донькою та внучкою є інвалідами, тому мають бути звільнені від сплати комунальних послуг, проте відповідач нарахував борг в сумі 20 000 грн.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 19 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що відповідачем завдано їй збитки в розмірі1562,80 грн., що були стягнуті з неї на підставі судового наказу, виданого за заявою відповідача. Стверджує, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку оцінює у 3000 грн. Просить скасувати угоду про розтермінування виплати нарахованого боргу та притягнути відповідача до відповідальності за дискримінацію інвалідів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що позивач проживає у квартирі на вулиці Грушевського, 19/22 у м. Червонограді Львівської області. У квартирі також проживають її дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внучка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до посвідчень № 105188, № 147355 ОСОБА_2 є інвалідом І групи, а її внучка ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства.

Згідно квитанцій та рахунків на оплату послуг відповідача, станом на 1 грудня 2017 року позивач заборгувала останньому 20 000 грн. за надані послуги.

Рішеннями Червоноградського міського суду Львівської області від 5 травня 2010 року та 21 травня 2015 року вже була надана правова оцінка вимогам позивачки з приводу її боргу перед відповідачем, яка зведена до того, що чинним законодавством не передбачено пільги з оплати житлово-комунальних послуг інвалідам внаслідок загального захворювання або сімям, де проживають два або більше інваліди.

У рішенні від 21 травня 2015 року суд першої інстанції виходив з того, що згідно рішення сесії Червоноградської міської ради № 310 від 2 березня 2001 року пільги інвалідам 1-ої та 2-ої групи було знято.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області 4 серпня 2011 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 1 березня 2012 року, задоволено позов КП «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 заборгованості за надані послуги з теплопостачання та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про перерахунок оплати за послуги із тепловодопостачання, повернення незаконно утриманих сум та відшкодування моральної шкоди.

Зазначеними рішеннями встановлено, що оскільки згідно рішення Червоноградської міської ради від 2 березня 2001 року № 310 призупинено надання пільг по оплаті житлово-комунальних послуг інвалідам з 1 січня 2001 року, а відтак з того часу інвалідам та членам їх сімї на законних підставах проводиться нарахування оплати за послуги із тепловодопостачання у розмірі 100 % їх вартості. Крім того, Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» не передбачено надання пільг із оплати за житлово-комунальні послуги інвалідам 1, 2, 3 групи чи сімям де проживають два і більше інвалідів.

Згідно п.1 ч.2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність доводів позивача.

ОСОБА_2 не навела доказів того, що внаслідок дій відповідача їй спричинено майнових збитків, а також моральної шкоди.

За викладених вище обставин у суду відсутні підстави для задоволення позову.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Червоноградського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 рокубез змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 5 червня 2018 року.

Головуючий

Судді