Справа № 306/554/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області, ухваленого 20 вересня 2017 року суддею Ганчак Л.Ф., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір №б/н від 08.09.2011 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами ОСОБА_2", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. У звязку з неналежним виконання умов договору станом на 31.01.2017 року у відповідача виникла заборгованість на загальну суму 28 514,24 грн., з яких 997,24 грн. - заборгованість за кредитом; 21 712,99грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 3970 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1334,01 грн. - штраф (процентна складова). За наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.02.2014 року у розмірі 28 514,24 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішенням Свалявського районного суду від 20 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення Банк подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про пропущення ОСОБА_2 строку позовної давності.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву (заперечень) на апеляційну скаргу.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 пропущено строк позовної давності, оскільки з дня закінчення строку дії карти (07.09.2012 року) позивач звернувся до суду з позовом після спливу трьохрічного строку і не надав доказів про проведення відповідачем 12.06.2014 року оплати в сумі 160 грн.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 08.09.2011 року шляхом приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві ОСОБА_1 вказано, що він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

Свою згоду з Умовами та Правилами ОСОБА_1 висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав.

На виконання умов договору відповідачу ОСОБА_1 08.09.2011року було оформлено та надано кредитну карту №73932 терміном дії 04/15 (а.с. 6-7,144).

Крім того, випискою з банківського рахунку стверджується кредитний ліміт, який встановлений відповідачу та рух коштів по кредитній карточці відповідача.(а.с.121 -129)

Згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов і правил надання банківських послуг» після отримання ОСОБА_2 від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням ОСОБА_2, і Клієнт надає право ОСОБА_2 в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого ОСОБА_2.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 «Умов і правил надання банківських послуг» Банк має право здійснювати зміни ОСОБА_2, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому Банк, за виключенням випадку зміну розміру кредитного ліміту, зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові Умови. Право зміни кредитного ліміту Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням ОСОБА_2 і без попереднього повідомлення Клієнта.

Згідно п. 1.1.7.12 «Умов і правил надання банківських послуг» договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не поінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

ОСОБА_2 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами ОСОБА_2", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 "Правилами користування платіжною карткою".

Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов і правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, пепердбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити ОСОБА_2 штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми позову.

Пунктом 1.1.2.4 «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено, що у випадку незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2, позичальник зобовязаний надати ОСОБА_2 письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед ОСОБА_2 .

Відповідач не подавав до ОСОБА_2 заяви про розірвання цього договору стосовно незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_2 і не здійснив погашення заборгованості перед ОСОБА_2, у звязку з чим правовідносини, що випливають з кредитного договору продовжують існувати, а тому відповідач має зобовязання по сплаті заборгованості за укладеним кредитним договором.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч.2 п.1 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені)

Згідно ч.ч.1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В кредитному договорі зазначено, що кінцевий термін повернення кредиту відповідає строку дії картки. Строк дії картки встановлений 04/15 року і саме з цієї дати почав спливати строк позовної давності.

З позовом в суд Банк звернувся 20.03.2017 року, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи і вимоги закону, та безпідставно дійшов висновку, що строк дії картки встановлений до 07.09.2012 року, в той час, як такий встановлений до 04/15, і, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу трьохрічного строку позовної давності, в той час як з позовом в суд позивач звернувся в межах трьохрічного строку позовної давності.

До позовної заяви ОСОБА_2 подано розрахунок заборгованість, яку він просив стягнути з відповідача станом на 31.01.2017 року на загальну суму 28 514,24 грн., з яких 997,24 грн. - заборгованість за кредитом; 21 712,99грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3970 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1334,01 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач в суді першої інстанції заперечив позов і просив відмовити ОСОБА_2 у позові в звязку з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, відповідач в суді першої інстанції до винесення ним рішення зробив заяву про застосування позовної давності, а тому з відповідача до стягнення підлягає сума заборгованості в межах строку позовної давності: трьохрічного строку щодо стягнення заборгованості по основному боргу та заборгованості по відсоткам, і річного строку щодо стягнення заборгованості по пені.

Згідно наданого Банком суду апеляційної інстанції розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача за кредитним договором становить : по основному боргу за період з 31.01.2014 року по 31.01.2017 року 120 грн., по відсоткам за період з 31.01.2014 року по 31.01.2017 року - 21 395,52грн., по пені за період з 31.01.2016 року по 31.01.2017 року 1300грн, штраф(фіксований)- 500грн, штраф (відсоток від суми заборгованості 1140,78грн., всього загальна сума заборгованості становить 24 456,30грн.

Даний розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором. Правильність його не спростована.

З врахуванням наведеного заявлений позов в цій частині є підставний і обґрунтований та підлягає до задоволення.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про часткове задоволення позову з вищенаведених підстав.

При предявленні позову банком сплачено 1600 грн. судового збору, а за подачу апеляційної скарги 1760 грн. Загальний розмір судових витрат понесених позивачем становить 3360 грн., дана сума згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 вересня 2017 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.09.2011 року у розмірі 24456,30грн., що складається з: 120 грн. заборгованості по основному боргу; 21 395,52 грн. заборгованості по відсоткам; 1300 грн. заборгованості по пені; 500грн. штраф (фіксований); 1140,78грн. штраф (відсоток від суми заборгованості).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 3360 грн.

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуючий :

Судді: