Провадження № 2/522/5503/18
01 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
в складі: головуючого судді Загороднюка В.І.
при секретарі Смоковій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,
ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання шлюбу недійсним між нею та ОСОБА_2 ОСОБА_3, в якому просила визнати шлюб, укладений між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3, актовий запис №2048, місце реєстрації - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Маліновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, недійсним з моменту його укладення.
У позовній заяві посилається на те, що після укладення шлюбу з відповідачем спільного господарства вони не вели, та шлюб був укладений задля отримання відповідачем громадянства України.
Позивачка у судове засідання не зявилась, представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, в про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, про причини неможливості прибуття до суду не повідомив.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03 вересня 2014 року Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Маліновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис - № 2048. Свідоцтво про шлюб І-ЖД №215711.
Від даного шлюбу дітей немає.
Позивач ОСОБА_1 познайомилася з відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 приблизно за місяць до укладення шлюбу, а саме у серпні 2014 року у місті Одеса. Після знайомства відповідач запропонував позивачці укласти шлюб.
Після укладення шлюбу ОСОБА_1 повернулася до міста Києва, де повинна була очікувати, поки ОСОБА_2 ОСОБА_3 найме квартиру для спільного проживання у місті Одеса. Натомість відповідач тривалий час цього не робив, пояснюючи це відсутністю відповідного придатного житла. Відповідач також не відвідував позивачку в місті Києві, не підтримував з позивачем шлюбні відносини, не надавав кошти, не повідомляв своє місце проживання та роботи. З часом відповідач перестав відповідати на телефонні дзвінки, його номер телефону є недійсним.
Таким чином сторони спільно не проживали, не були пов'язані спільним побутом, не мали взаємних прав та обов'язків подружжя.
ОСОБА_1 вважає, що шлюб є фіктивним, його укладено відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.
Перебування у фіктивному шлюбі є також перешкодою для отримання ОСОБА_1 державної соціальної допомоги.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 42 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) N 18-рп/2004 від 1 грудня 2004 року, справа N 1-10/2004, "поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальними та/або нематеріальними благами, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам".
Визнання шлюбу недійним на думку суду означає що заяви з вимогою визнати шлюб недійним є заявами про застосування способу захисту прав та законних інтересів, а саме визнання шлюбу недійсним є способом захисту прав та інтересів особи.
Відповідно до частини 1 ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.
Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.
Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК).
За теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя.
Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім'ї.
Відповідно до ст. 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.
Враховуючи, що відповідач на момент укладання шлюбу не мав на меті створення сімї суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 1- 12, 13, 81,223,247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України; ст.ст.. 24, 40, 44, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним - задовольнити.
Визнати шлюб, укладений між громадянкою України ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3, актовий запис №2048, місце реєстрації - Відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Маліновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, недійсним з моменту його укладення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення було викладено 07.06 2018 року.
Суддя: В.І. Загороднюк
01 червня 2018 року