Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5099/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

06 листопада 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретар судового засідання Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу № 552/5099/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, зобовязання передати ключі, третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 07 вересня 2018 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В своїй позовній заяві посилався на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Вказував, що в зазначеній квартирі на реєстраційному обліку знаходиться він, колишня дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4.

Позивач зазначав, що відповідач ОСОБА_3 перестала бути членом його сімї, не проживала в квартирі вже на момент розірвання шлюбу, не сплачує комунальні послуги, участі в утриманні не приймає, тому не має права користуватися жилим приміщенням.

Просив суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 148 в будинку № 77а по вул. Соборності в м. Полтаві.

Згідно з ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2018 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 01 жовтня 2018 року звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення, зобовязання передати ключі від спірної квартири.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Судом вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17 жовтня 2018 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 листопада 2018 року.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду, відзив на позовну заяву не подавала, про причини своєї неявки суд не повідомила, з жодними клопотаннями до суду не зверталася.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 травня 2010 року в справі № 2-3923/10 є власником квартири АДРЕСА_2 (стара назва вул. Жовтнева) в м. Полтава.

Також судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 28 січня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03 липня 2017 року, яке вступило в законну силу.

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави у цивільній справі №552/1690/17 від 03 липня 2017 року, яке набрало законної сили, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 знаходиться на реєстраційному обліку, але з травня 2017 року не проживає.

Факт не проживання відповідача в спірному житловому приміщення не оспорюється ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, наявність реєстрації відповідача в квартирі, власником якої є позивач, порушує його права на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не повязане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, необхідно усунути перешкоди в користуванні власністю та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

При вирішенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, відповідач ОСОБА_3 посилається на те, що ОСОБА_2 своєю поведінкою навмисно зробив все для того, щоб вона полишила житло та не мала можливості користуватися квартирою, вказує на наявність поважних причин щодо не проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Разом з тим, статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до норм ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено дослідженими в справі доказами, ОСОБА_3 в травні 2017 року залишила зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 та переїхала в іншу місцевість.

Будь-які докази на обґрунтування тієї обставини, що позивачем чиняться перешкоди відповідачу ОСОБА_3 в користуванні спірним жилим приміщенням, до суду надано не було.

На підставі викладеного, оскільки відповідач ОСОБА_3 втратила право на користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу, вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод шляхом вселення та зобовязання передати ключі заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Внесення відповідних відомостей до ЄРДР відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України (а.с. 54) не може бути оцінено судом як обставина вчинення перешкод відповідачу ОСОБА_3 в користування спірним жилим приміщенням.

Натомість, як встановлено судом, постановою старшого слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 30 вересня 2017 року кримінальне провадження закрите у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 190 КК України.

Тому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.

Також відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Понесені відповідачем ОСОБА_3 судові витрати не підлягають їй відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання 36014, АДРЕСА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (відоме місце проживання 36014, АДРЕСА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради (місцезнаходження 36000, м. Полтава, вулиця Соборності, 36), задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення, зобовязання передати ключі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Н.Л.Яковенко

06.11.2018