Справа № 178/1210/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2018 року Криничанский районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Берелет В.В.,

секретаря Кирсань Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року шлюб між ними розірвано. Відповідач декілька разів забирав дитину до себе та постійно висловлюється з погрозами в її адресу, говорить, що забере знову дитину, тому просить суд визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її місцем проживання, стягнути судові витрати.

Відповідач згідно заяви просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши та перевіривши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 народився 24 березня 2015 року, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №536895, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №26 ( а.с.7). Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, розташованого по вул. Польовій, 17 в смт.Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9); має постійний дохід, працюючи у Криничанській районній державній адміністрації згідно довідки про доходи (а.с.11), що дає їй можливість утримувати та забезпечувати свого сина. Згідно акту обстежень умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 в будинку матері ОСОБА_1 встановлено, що санітарні та гігієнічні умови відповідають нормам (а.с.14).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до частин 7, 8 та 9 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод закріплено рівні цивільні права та обовязки кожного з подружжя у відносинах між собою і зі своїми дітьми та зазначено, що ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ураховуючи вищевикладене, норми діючого законодавства; те, що відповідач не заперечує щоб син проживав з матірю, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити

Визначити місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: Дніпропетровська область Криничанський район смт.Кринички вул.Польова, 17.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_4

р