Справа № 132/3669/18
Провадження № 2/132/982/18
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

при секретарі Лисюк О.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі в позові вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер їхній батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в с. Сальник Калинівського району Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки площею 0,2885 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Позивачі, як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3, оскільки 07.10.2014 року подали заяви про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, де було зареєстровано спадкову справу № 425/2014.

Однак, 04.10.2018 року постановою нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. за № 1319/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини на будинок .

За вказаних обставин звернулись в суд з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_1 діючий від імені ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, однак в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, проте згідно заяви виконком Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області, позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивачів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в с. Сальник Калинівського району Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями та присадибної земельної ділянки площею 0,2885 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Позивачі, як спадкоємці першої черги прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_3, оскільки 07.10.2014 року подали заяви про прийняття спадщини до Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області, де було зареєстровано спадкову справу № 425/2014, що підтверджується копіями заяв та копіями Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38564203 від 07.10.2014 року.

Крім позивачів спадкоємців після померлого ОСОБА_3 немає, так як їхня мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та за життя вона відмовилась від розподілу спадщини.

Однак, 04.10.2018 року постановою нотаріуса Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. за № 1319/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини на будинок з наступних підстав.

Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння видане на ім'я померлого батька ОСОБА_3 15.04.1990 року виконкомом Сальницької сільської ради на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради Вінницької області, зареєстрованого Вінницьким бюро технічної інвентаризації 15.04.1990 року за № 2-422, житловий будинок АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3

Однак, поняття «колгоспний двір» припинило своє існування в зв'язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року.

Згідно з п.6 постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 293-294, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності по 1/2 частці на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ.А, з прибудовою літ.а, загальною площею 74,6 кв.м., житловою площею 44,3 кв.м., сараю з літньою кухнею літ.Б., погріба з шиєю літ. В, убиральні літ.Г, криниці літ.К, воріт № 1, хвіртки № 2, огорожі № 4, вартістю 145771 грн., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав в с. Сальник Калинівського району Вінницької області і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: