Справа № 132/3517/17
Провадження № 2/132/73/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що згідно договору купівлі-продажу частини квартири, укладеному 08.10.2001 року, вона є власником квартири № 3, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Калинівка, вул. Машинобудівників, 24.

На момент продажу частини квартири відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за вказаною адресою.

В 2015 році відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири. На даний час останній проживає зі своєю матірю по вул. Свердлова, 19/12 в м. Калинівка, Вінницької області.

З 2015 року відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, жодного разу не зявлявся в ній, але до цього часу там зареєстрований, добровільно знятись з реєстрації не бажає.

суд

Тому позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча про дату судового засідання був повідомлений належним, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, наявні в матеріалах справи.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачка згідно договору купівлі-продажу частини квартири, укладеному 08.10.2001 року, є власником квартири № 3, що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Калинівка, вул. Машинобудівників, 24 (а.с. 8).

На момент продажу частини квартири відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за вказаною адресою.

В 2015 році відповідач зібрав свої речі та виїхав з квартири. На даний час останній проживає зі своєю матірю по вул. Свердлова, 19/12 в м. Калинівка, Вінницької області.

З 2015 року відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, жодного разу не зявлявся в ній, але до цього часу там зареєстрований, добровільно знятись з реєстрації не бажає, а його приписка в квартирі не дозволяє ОСОБА_1 розпоряджатись квартирою на власний розсуд та значно обмежує законні права позивачки. Для вчинення певних правочинів щодо квартири та забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ній осіб.

Згідно акту обстеження житлових умов заявника № 157 від 28.07.2017 року, складеного КП «Житловик» м. Калинівка, встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 3, що розташована за адресою вул. Машинобудівників, 24, в м. Калинівка, Вінницької області, в якій прописаний та не проживає з 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 (а.с. 9).

Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року).

Той факт, що відповідач не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується: актом обстеження житлових умов заявника№ 157 від 28.07.2017 року, складеним КП «Житловик» м. Калинівка; довідкою про зареєстрованих осіб № 929 від 28.07.2017 року, виданою КП «Житловик» м. Калинівка, письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Окрім того, отримання такого рішення необхідне позивачці для зняття відповідача з реєстрації із належної їй квартири відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року.

Поважні причини відсутності відповідача в квартирі, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 3 по вул. Машинобудівників, 24, в м. Калинівка, Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України.

Суддя: