Справа № 496/1861/18
Провадження № 2/496/1141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди за неналежне виконання послуг та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на цвинтарі у с. Вигода Біляївського району Одеської області поховані бабуся та дідусь позивача. З метою встановлення памятників померлим позивач зайнялась пошуком виконавця з проведення відповідних робіт. Таким чином у травні 2015 року позивач зустрілась з ОСОБА_3 Після вказання своїх побажань, відповідач склав обсяг та вартість робіт з приведення захоронення у необхідний вигляд. ОСОБА_3 вказав, що вартість необхідних робіт складатиме 10 000,00 грн. 29.05.2015 року, між позивачем та ОСОБА_3, було укладено договір «Надання послуг населенню з організації поховань та суміжних послуг». Позивач свої обв'язки згідно договору виконала у повному обсязі, сплатила відповідачу 10 000,00 грн., а відповідач свої обов'язки виконав не повністю та неналежним чином.

02.07.2018 року до суду надійшла заява від ОСОБА_3 а якій він вказав, що позивачка надала суду неправдиву інформацію, між сторонами була домовленість про виготовлення пам'ятника рідному брату позивача, а не її бабусі та дідусю. Загальна ціна виготовлення та встановлення пам'ятника згідно кошторису складає 18800,00 грн., ОСОБА_1 сплатила 10000,00 грн., а від решти коштів відповідач відмовився особисто на користь позивачки, як компенсація моральної шкоди. Також ОСОБА_3 у своїй заяві вказав, що він неодноразово зустрічався із зятем позивача та у зятя є його контакти.

Позивач у судовому засіданні, на позові наполягала та просила задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні, позовні вимоги визнав та вказав, що виконає своє зобов'язання відповідно до договору від 29.05.2015 року.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.05.2015 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було укладено договір «Надання послуг населенню з організації поховань та суміжних послуг», згідно якого ОСОБА_3 зобов'язувався надати послуги з виконання робіт по виготовленню та встановлення на кладовищі пам'ятника з належною якістю та в термін передбачений договором, а саме до 15 липня 2015 року (а.с. 7).

ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 на придбання матеріалів для встановлення пам'ятника гроші у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується квитанцією № 016 від 29 травня 2015 року (а.с. 8) а також поясненнями відповідача в судовому засіданні, який підтвердив факт отримання коштів.

Відповідно до кошторису на виготовлення комплекту пам'ятника з чорного граніту та встановлення його на кладовищі с. Вигода, загальна вартість кошторису складає 18800,00 грн. (а.с. 22), але вказаний кошторис не було узгоджено між сторонами, так як підписаний він тільки відповідачем.

Відповідач зазначив в своїй заяві, що він виконав свою роботу частково та додав до заяви фотокартку виконаних робіт, але із вказаного доказу неможливо встановити кому було виготовлено надгробну плиту та хто виконав роботи, які зображені на фотокартці.

Згідно з вимогами ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином, відповідно до вимог договору та цього кодексу, інших актів законодавства та у строки визначені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

В данному випадку кошторис не може бути чинним та бути частиною договору, так як він не був підтвердженим замовником.

Згідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Інфляцію у розмірі 3910 гривень, суд не стягує, оскільки ії розрахунок не обґрунтований і не доведений.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За правилом ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Згідно до п.п. 7, 8 зазначеної постанови, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Крім матеріальної шкоди позивачка зазначає, що їй також було заподіяно моральну шкоду, що виразилася в тому, що позивачка постійно перебувала у стресовому стані та змушена була докладати додаткові зусилля для відновлення порушеного становища та було змінено її звичний хід життя до якого вона повинна була пристосовуватися.

Суд дійшов до згоди, що оскільки виконання послуг за договором стосувалось памяті щодо близьких родичів, це могло спричинити моральну шкоду позивачу, в силу усталених в Україні обрядів поховання та вшанування памяті померлих близьких осіб. Але моральну шкоду у розмірі 60 000 гривень, суд вважає зайвою та необґрунтованою. З врахуванням обставин справи розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі 5000 гривень.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються уразі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 23, 526, 530, 629, 901, 902, 906, 1166, 1167 ЦК України, ст. 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 ) до ФОП ОСОБА_3 (місце реєстрації: Одеська область, Біляївський район, с. Вигода, ІПН НОМЕР_2) про стягнення матеріальної шкоди за неналежне виконання послуг та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3, ЄДРПОУ НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, матеріальну шкоду за неналежне виконання договору надання послуг у розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3, ЄДРПОУ НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 5000,00 (пять тисяч) грн.

Стягнути з ФОП ОСОБА_3, ЄДРПОУ НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, витрати на оплату судового збору у розмірі 147,82 грн.

В решті позову відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений 18 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Буран В.М.

06 грудня 2018 року