Провадження № 2/761/2733/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

за участі:

представника позивачки: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогранд Миколаїв», Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

В липні 2016р. позивачка ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва (а.с. 2-5 т.1) до відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд:

- стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 181060,13 грн.; моральну шкоду в розмірі 5000,0 грн., а також понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що у її володінні перебуває автомобіль НОМЕР_1.

11 березня 2016р. на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Ернста в м. Києві, відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням чоловіка позивачки - ОСОБА_4 Вказана ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016р.

В результаті ДТП належний позивачці автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно Звіту № 84/04/2016 від 08 квітня 2016р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 230310,13 грн.

В позасудовому порядку, ПрАТ «Київський страховий дім» було виплачено позивачці в межах ліміту відповідальності суму страхового відшкодування, оскільки на момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована у вказаній страховій компанії. Невідшкодованою залишилась сума в розмірі 181060,13 грн., яку відповідач відмовляється відшкодувати добровільно. Крім того, позивачка вважає, що також їй було спричинено моральну шкоду, внаслідок пошкодження належного майна, а також додаткових зусиль, які вона вимушена прикласти для відновлення душевного спокою.

Судом до участі у справі, за клопотанням сторони відповідача було притягнуто: ТОВ «Автогранд Миколаїв», ТОВ «Порше лізинг Україна».

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених в позові, зазначивши, що автомобіль позивачки вже відновлено і розмір відновлювального ремонту значно перебільшує розмір матеріального збитку, проте сторона позивача не буде змінювати заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засідання заявлені позовні вимоги визнали частково, а саме сторона відповідача визнає вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 88282,07 грн. З приводу відшкодування моральної шкоди, то відповідач вважає, що своїми діями він не спричинив позиваці моральних страждань, внаслідок ДТП, а тому вимоги в цій частині є безпідставними і необґрунтованими. Також, сторона відповідача зазначала, що стороною позивача не були понесені витрати на відновлювальний ремонт, а наданий стороною позивача Звіт про оцінку розміру матеріального збитку є безпідставним та необґрунтованим. В процесі розгляду справи сторона відповідача клопотала перед судом про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, зазначене клопотання було задоволено судом.

Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суд не направили, заперечення на позов не подавались.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступник підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що у володінні позивачки перебуває автомобіль НОМЕР_1, згідно договору про фінансовий лізинг (а.с. 50, 51 т.1), власником якого є ТОВ «Автогранд Миколаїв» (а.с. 65 т.1).

Судом встановлено, що 11 березня 2016р. на перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Ернста в м. Києві, відповідач керуючи автомобілем НОМЕР_2 не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4

Зазначена ДТП мала місце з вини відповідача, що встановлено постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 31 березня 2016р. по справі № 760/5281/16-ц (а.с. 6 т.1).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні відповідач визнав, що зазначена ДТП відбулась з його вини.

Автомобіль позивачки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3, у результаті вищевказаної ДТП зазнав пошкоджень.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1) ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Звіту № 84/04/2016 від 08 квітня 2016р. матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 230310,13 грн. (а.с. 14-49 т.1).

Судом встановлено, що після звернення до суду з вказаним позовом, стороною позивача 27 лютого 2017р. було здійснено оплату вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 в сумі 256722,72 грн. (а.с. 103-108 т. 1), при цьому в судовому засіданні, стороною позивача на підтвердження вказаного факту також було надано виписку по рахунку, на підтвердження факту понесених витрат (а.с. 11-14 т. 2).

В судовому засіданні представник позивача зазначав, що сторона позивача не бажає змінювати заявлені позовні вимоги, а також сторони визнали, що в позасудовому порядку ПрАТ «Київський страховий дім» було виплачено позивачці в межах ліміту відповідальності суму страхового відшкодування.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди ґрунтуються на вимогах закону, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 181060,13 грн., при цьому судом враховано роз'яснення наведені в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 4 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», а також те, що стороною позивача були понесені зазначені витрати, та враховуючи суму сплати страхового відшкодування.

Доводи сторони відповідача, що розмір витрат, які понесла сторона позивача є завищеним, в силу висновку експерта за результати проведення судової автотоварознавчої експертизи від 06 вересня 2017р. за № 10036/17-54 (а.с. 134 - 152 т. 1), судом оцінюється критично, оскільки зазначений висновок експерта не може бути взятий до уваги тому, що на час його складання стороною позивача вже були понесені витрати з відновлювального ремонту, а крім того, при здійснені відновлювального ремонту, позивачка, як сторона за договором фінансового лізингу № 00011998 від 03 березня 2016р., зобов'язана проводити технічне обслуговування та ремонт об'єкту лізингу на авторизованих сервісних центрах, до яких і відноситься ТОВ «Автогранд Миколаїв» (п. 9.3. додатку до договору про фінансовий лізинг).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи роз'яснення наведені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995р. за № 4, суд при визначенні розміру завданої позивачці моральної шкоди враховує, що внаслідок скоєння відповідачем ОСОБА_2 адміністративного правопорушення позивачка, зазнала майнових втрат внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_1 та душевних страждань, пов'язаних з хвилюванням за стан здоров'я свого чоловіка - ОСОБА_4, який на момент ДТП керував зазначеним автомобілем, було змінено її звичайний спосіб життя.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що діями відповідача ОСОБА_2 позивачці завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, які вимагають від останньої, додаткових зусиль для організації свого життя, відчуття нею негативних емоцій, перебування у стресовій ситуації, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди - 3000,0 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2361,8 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автогранд Миколаїв» (, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 234/7), Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше лізинг Україна» (, місцезнаходження: м. Київ, пр. Павла Тичини, 1В) про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 181060 /сто вісімдесят одна тисяча шістдесят/ грн. 13 коп.; у відшкодування моральної шкоди 3000,0 /три тисячі/ грн.; судовий збір у розмірі 2361 /дві тисячі триста шістдесят одна/ грн. 80 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 29 листопада 2018р.

Суддя: