Справа № 381/2258/16-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/618/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 38 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: Фастівська районна державна нотаріальна контора, Червоненська сільська рада Фастівського району Київської області про визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на обов'язкову частку в спадщині та визнання права забудовника в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 96 років померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану за тією ж адресою, площею 0,428 га, призначений для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства. Спадкоємцями першої черги є позивач та його рідний брат ОСОБА_2. За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 07.09.1998 року, яким заповідала своїм синам все своє майно на день її смерті. ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі зазначеного заповіту, проте йому було повідомлено, що 27 грудня 2013 року його мати склала новий заповіт, яким заповідала своє майно ОСОБА_4, яка є онукою ОСОБА_2

Позивач вказує, що про складений заповіт він ніколи не знав, та навіть, уявити не міг, що мати може скласти новий заповіт, оскільки за своїм віком та станом свого здоров'я, останніх п'ять років вона зовсім вже не писала та не могла розуміти наслідки своїх дій, до кінця життя в неї спостерігалося втрата пам'яті, порушення сприйняття дійсності, не пам'ятала імені своїх дітей та онуків. Крім того, мати ніколи не бачила за своє життя ОСОБА_4 Отже, складання заповіту від 27.12.2013 року матір'ю за два роки до смерті у віці 94 років на ОСОБА_4 позивач вважає дуже сумнівним, а також вважає, що при написанні спірного заповіту була відсутня воля ОСОБА_5 на укладення даного правочину, тому такий правочин підлягає визнанню недійсним відповідно до положень ст. 1257 ЦК України.

На підставі наведенного позивач остаточно просив визнати спірний заповіт від 27.12.2013 року недійсним та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,428 га за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя 27.12.2013 року нею був складений заповіт, згідно якого все належне їй майно - житловий будинок та земельну ділянку, заповідала ОСОБА_4 ОСОБА_2 є непрацездатним сином спадкодавця, тому має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, тому звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, державний нотаріус надала роз'яснення, що при наявності спірних питань між спадкоємцями нотаріальна контора не вбачає можливим видати свідоцтво про право на спадщину. Також ОСОБА_2 вказує, 31.03.2009 році виконавчий комітет Червоненської сільської ради прийняв рішення «Про надання дозволу на добудову», згідно із яким надав дозвіл ОСОБА_5 на добудову до будинку та переобладнання частини кухні санвузол, збільшення кухні за рахунок коридору на її земельній ділянці площею 0,428 га. Також рішенням зобов'язано забудовника після закінчення будівництва пред'явити забудову державній приймальній комісії виконавчого комітету сільської ради. Крім того, 05 жовтня 2009 року відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури надав висновок, згідно із яким «оформлення самовільно збудованої добудови до будинку та перепланування в будинку вважати обґрунтованим». 30 липня 2014 року виконавчий комітет Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області прийняв рішення «Про надання дозволу на будівництво», згідно із яким надав дозвіл ОСОБА_5 на перебудову господарської споруди на існуючому місці вищезазначеної земельної ділянки. В 2015 році в господарській будівлі в домоволодінні сталася пожежа, внаслідок чого господарські будівлі були знищені, а також пошкоджена стіна будинку. ОСОБА_2 за власні кошти зробив добудову до будинку та перепланування в будинку, а ОСОБА_3 участі в цьому не приймав. Отже його мати мала право на добудову та перепланування будинку, право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершені будівництвом будинок; право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності на будинок та зареєструвати право власності, а сам ОСОБА_2 за життя матері добудував будинок, перепланував внутрішню його частину, проте мати не зареєструвала свої права на перебудований будинок в порядку, встановленому законом на той час, тому він, як спадкоємець, набув в порядку спадкування за заповітом права забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Виходячи з викладеного ОСОБА_2 остаочно просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право забудовника на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, в тому числі: право завершити перебудову та перепланування будинку та господарських будівель та споруд; право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом (реконструйований) житловий будинок; право зареєструвати в Державному реєстрі речових прав право власності на житловий будинок та отримати документ, що посвідчує право власності на житловий будинок, а також визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 право на обов'язкову частку у спадщини розмірі 1/4 частини всього спадкового майна, визнати на ним право власності на 1/4 частину спадкової земельної ділянки, що знаходиться на території Червоненської сільської ради площею 0,428 га, в складі якої земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,1781 га для ведення особистого селянського господарства.

А також в порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на обов'язкову частку у розмірі 1/4 частини спадкового майна.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_5, який посвідчений Червоненською сільською радою Фастівського району Київської області від 27.12.2013 року.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,428 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позовну заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що висновок експертів не є допустимим доказом, оскільки викликає сумнів у його правильності, так як експерт прийняв документи від суду з порушенням вимог Інструкції та самостійно вибрав вихідні дані для проведення експертизи, які суттєво відрізняються у часі - 1991, 1992, 1994, 1998, 2002 рік та 2013 рік і висновок зроблений без таких документів як ксерокопія паспорта, форма №1 про видачу паспорта, ксерокопія посвідчення тощо.

Належним чином не з'ясував суд питання про те, що після проведення експертизи ОСОБА_2 звернувся до Міністерства юстиції України із заявою про рецензування висновку експертів.

Неправильним вважає також висновок про те, що суд встановив: «не надано доказів, що саме за кошти ОСОБА_2 здійснювалось самовільне будівництво», не відповідає обставинам справи. Так як предметом позову ОСОБА_2 є визнання прав спадкодавця-забудовника, то доказуванню підлягають обставини, що пов'язані із правами та обов'язками спадкодавця - ОСОБА_5, а не з його правами забудовника.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 ( свідоцтво про смерть видано Виконавчим комітетом Червоненської сільської ради Фастівського району Київської області 02.11.2015 року).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, 18.04.1943 року народився ОСОБА_3, матір'ю якого записана ОСОБА_5 (т.1 а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2, матір'ю якого записана ОСОБА_5 (т.1 а.с.93).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності від 13.04.1989 року, та земельної ділянки площею 0,428 га, на якій розташований будинок, яка їй належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3.

За життя 07.09.1998 року ОСОБА_5 склала заповіт, за яким все належне їй майно на день смерті заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах, заповіт посвідчено секретарем сільської ради н/депутатів с. Червоне Скочинською Тамарою Антонівною (т.1 а.с. 11).

27.12.2013 року секретарем виконавчого комітету Червонянської сільської ради Фастівського району Київської області був посвідчений новий заповіт ОСОБА_5, за яким вона заповіла вже ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,428 га, призначений для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.17).

Із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т.1 а.с.74-100).

08.12.2015 року до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 надійшла заява від ОСОБА_3; 18.02.2015 року від ОСОБА_7, яка діє в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4; 14.06.2016 року від ОСОБА_2

Листом від 26.07.2016 року за № 642/02-14 Фастівська державна нотаріальна контора відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, вказавши при цьому, що спадкоємицею за заповітом є ОСОБА_4, але відповідно до ст. 1241 ЦПК України спадкоємцями за законом на обов'язкову частку у спадщині мають ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте у зв'язку із наявністю спірних питань між спадкодавцями нотаріальна контора не вбачає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (т.1 а.с.108).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 4878/4879/17-32 від 19.05.2017 року, підпис від імені ОСОБА_5 у рядку «Підпис» у заповіті від 27.12.2013, який складено від імені ОСОБА_5, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис від імені ОСОБА_5 у рядку «Підпис» у заповіті від 27.12.2013, який складено від імені ОСОБА_5, виконано не ОСОБА_5, а іншою особою. Будь-які діагностичні ознаки, які б свідчили про вплив на виконавця цього почеркового об'єкта якихось збиваючих факторів, відсутні (т.2 а.с.93-101).

В судовому засіданні судовий експерт відділу почеркознавчих досліджень лабораторії криміналістичних видів досліджень Куріпко К.П. підтримала висновок № 4878/4879/17-32, наданий за результатом дослідження, та зазначила і те, що нею не порушувалась процедура проведення вказаної експертизи, всі документи із зразками підпису були отриманні офіційно, а зроблений висновок щодо неналежності в заповіті підпису від імені ОСОБА_5 самій ОСОБА_5, вважає достовірно встановленим, згідно відповідних методик та на підставі її підписів в наданих на дослідження документах.

Судовий експерт Красюк І.П. свій висновок в частині технічного дослідження документів судової справи підтримав, про що зазначив у надісланій до суду заяві.

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що волевиявлення заповідача, - ОСОБА_5 у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 203 ЦК України не було вільним і не відповідало її внутрішній волі, оскільки особисте розпорядження на випадок смерті у вигляді заповіту на користь ОСОБА_4, нею не вчинялось.

Оскільки заповіт визнано недійсним, а ОСОБА_3 є одним з двох спадкоємців першої черги за законом, суд визнав за останнім в порядку спадкування за законом право власності на ? частину спірного майна.

При цьому також судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Червоненської сільської ради від 31.03.2009 року № 43 надано дозвіл гр. ОСОБА_5 на добудову до будинку та переобладнання частини кухні в санвузол, збільшення кухні за рахунок коридору на земельній ділянці площею 0,428 га, розташованій в АДРЕСА_1; зобов'язано ОСОБА_5 в місячний термін одержати у відділі архітектури, містобудування і комунального господарства Фастівської РДА технічну документацію на забудову (т.1 а.с.62).

Відповідно до висновку від 05.10.2009 року Відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Фастівської РДА, розташування на місцевості існуючої забудови та розміри ділянки дозволяють розміщення добудови до будинку та перепланування в будинку із забезпеченням нормативних відстаней до будівель сусідів; враховуючи, що протипожежні та санітарні норми на земельній ділянці ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 не порушено, оформлення самовільної забудови до будинку та перепланування в будинку вважати обґрунтованим (т.1 а.с. 63).

Відповідно до довідки КП ФМР «Фастівське бюро технічної інвентаризації» від 16.06.2016 року ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належить житловий будинок АДРЕСА_1, при проведенні останньої поточної інвентаризації станом на 15.10.2009 року загальна площа будинку складає 75,9 кв.м, житлова - 40,6 кв.м. На земельній ділянці, станом на 15.10.2009 року розташовані будівлі та споруди: житловий будинок А з прибудовою а, гараж Б, сарай В, сарай Д, погріб з шийкою Г, убиральня Е, літній душ Л, колодязь питний К1, колодязь питний К2, трубопровід Т, яма вигрібна Я, огорожа №1, ворота №2; при обстеженні станом на 15.10.2009 року самочинного будівництва не виявлено, загальна площа будинку збільшилася за рахунок будівництва прибудови до будинку згідно рішення Виконкому Червоненської сільської ради від 31.03.2009 року за № 42 (т.1 а.с. 66).

При цьому, рішенням виконавчого комітету Червоненської сільської ради №3.7від 30.07.2014 року ОСОБА_5 наданий дозвіл на перебудову господарської споруди на існуючому місці земельної ділянки в АДРЕСА_1; попереджено про необхідність протягом місяця звернутись до відділу архітектури, містобудування і комунального господарства Фастівської РДА для одержання будівельного паспорта. Крім того попереджене, що без зареєстрованого інспекцією повідомлення про початок робіт будівництво вважається самовільним (т.2 а.с.197).

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що проведена добудова до будинку та переобладнання будинку належним чином не введено в експлуатацію, є самочинним будівництвом, право на яке не набувається. Доказів тому, що добудова до будинку та переобладнання будинку здійснювалося ОСОБА_2 особисто та за його кошти, не надано.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до суду із вимогами у невстановлений законом спосіб.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, а саме чи ставила спадкодавець свій підпис у спірному заповіті, судом призначалася судова почеркознавча експертиза, за висновками якої встановлено відсутність волевиявлення померлої ОСОБА_5

Експертиза проведена на підставі зібраних у справі доказів, які разом зі справою направлялися до експертної установи для проведення дослідження. Клопотань від експерта про недостатність матеріалів для проведення дослідження до суду не надходило. Також вбачається, що при підготовці справи для проведення судової почеркознавчої експертизи, суд надав можливість сторонан надати зразки підписів ОСОБА_5

Клопотань про залучення таких зразків від ОСОБА_2 не надходило, як не надходило і зауважень щодо наданих іншою стороною доказів.

Після проведеного дослідження клопотань від ОСОБА_2 про проведення додаткової (тощо) експертизи не надходило.

За таких обставин, коли у встановленому законодавством порядку відповідачем вказаний експертний висновок не спростований, та який є належним доказом у справі, суд обґрунтовано задовольнив позов в цій частині, оскільки відсутність волі, а саме підпису заповідача у заповіті, що встановлено спеціальними для цього знаннями, відповідно до ч. 2 ст. 203, ч.2 ст. 1247 ЦК України є підставою для визнання оспорюваного заповіту недійсним.

На спростоування вказаних висновків відсутні доводи апеляційної скарги, якіб заслуховували на увагу.

Порушення судом норм процесуального права в цій частині не встановлено.

Відповідно до положень ст. 1254 ЦК України, кожен наступний належним чином складений заповіт автоматично відміняє всі та будь-які попередні, відповідно, складення заповіту є правом, а не обов'язком, отже, заповідач може в будь-який момент відмовитись від вже складеного заповіту, скасувавши його або склавши новий. При цьому, визнання недійсним нового заповіту не відновлює чинність попереднього крім певних випадків ст.225, 231 ЦК України.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі визнання недійсним заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Таким чином, у зв'язку з визнанням недійсним заповіту від 27.12.2013 року, який складено від імені ОСОБА_5, спадкоємці набувають право на спадкування за законом.

Оскільки спадкоємцями першої черги за законом є діти померго спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд обґрунтовано визнав за ОСОБА_3 право власності на ? частину спадкового майна, так, як сторони мають спадкувати в рівних частинах.

З цих підстав, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову щодо вимог про визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право забудовника на житловий будинок, оскільки за відсутності заповіту сторони спадкують за законом і така підстава, як заповіт, якою обгрнутовуються позовні вимоги виключається, А також суд обґрунтовано відмовив і щодо вимог зустрічної заяви про визнання права на обов'язкову частку, так як при спадкуванні за законом така обставина як обов'язкова частка теж виключається. Тому правильним є висновок суду про те, що ОСОБА_2 звернувся до суду не у спосіб визначений законодавством.

Інші обставини, зазначені ОСОБА_2 правового значення для вирішення справи не мають.

За таких обставин, коли відсутні підстави, якими обґрунтовуються вимоги, такі вимоги задоволені бути не можуть. Наявність таких підстав не містить і апеляційна скарга в зв'язку з чим вона як необґрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2017 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді