Справа № 211/5797/17
Провадження № 2/211/651/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

за участю секретаря Зоріної С.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства третя особа Довгинцівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області та внесення змін у актовий запис про народження дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до ОСОБА_3 з позовною заявою про оспорювання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження дітей. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 2012 року він мав фактичні відносини з відповідачем ОСОБА_3 проживав з нею, як родина, та в них є двоє дітей син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Він є військовослужбовцем, на момент народження дітей знаходився за межами України, вважав, він вважав, що батько дітей був записаний саме він ОСОБА_2. На даний час, йому стало відомо, що в свідоцтві про народження в розділі батько записана інша особа ОСОБА_6. Тому, позивач був змушений звернутися з даним позовом.

19 лютого 2018 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляд справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про оспорювання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження дітей.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву та просить розглядати справи за її відсутності, проти позовних вимог заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з письмовими заявами позивача та відповідача, проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача,та додані сторонами матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Позивач та відповідач мали фактичні відносини з 2012 року.

Позивач має двох дітей, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, згідно свідоцтва про народження їх мати ОСОБА_3, а батьком є ОСОБА_6.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 Сімейного Кодексу України, якщо батько та мати дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Верховною радою України 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

На підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно ч. 1 ст. 130 Сімейного Кодексу при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_2 стверджує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є його дітьми. Та ним не було заявлено клопотання про проведення судово-генетичної експертизи, як спосіб доказування та підтвердження цього.

Виходячи з положень ст.7-1 Закону України «Про судову експертизу», вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого рішення можливо лише у разі доведення судовою медичною експертизою спірного батьківства відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, що не було доведено в суді позивачем належними доказами.

Відповідно до ст. 79 Достовірними є докази, на підставі яких можно встановити дійсні обставини

Згідно ст. 81 Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі поданих по справі матеріалів, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 138 СК України, ст.ст.3,4, 125, 126, 130 263-265 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження дітей відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сарат Н. О.