Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2018 Справа №607/15173/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно до якого входить житловий будинок із гаражем по АДРЕСА_1. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4. Він спадщину прийняв у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 06/2018, однак постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 21 червня 2018 року № 189/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з гаражем у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказаний будинок та гараж. Окрім нього найближчим спадкоємцем є відповідач ОСОБА_2, як онук померлої, однак останній спадщини не приймав. Оскільки він прийняв спадщину після смерті матері, однак не може отримати в нотаріуса правовстановлюючі документи на успадковане майно, просить визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 209,9 кв.м., житловою площею 131,6 кв. м. та гараж, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав: ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Тернополі Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 січня 2016 року серія НОМЕР_1. Згідно свідоцтва про народження року серія НОМЕР_2 виданого 30 серпня 1958 року, матір'ю ОСОБА_1 є ОСОБА_6. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.12.2017 року у справі № 607/16012/17 встановлено факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. У ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом на належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка, житловий будинок з гаражем за адресою АДРЕСА_1. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За умовами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. У ч.3 ст.1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Факт прийняття позивачем у встановленому законом порядку спадщини підтверджується довідкою від 18.07.2018 №1243, виданою ДП «Фаворит-1» ПП «Дружба сервіс-житло 1», де зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на момент її смерті були членами однієї сім'ї та зареєстровані за адресою АДРЕСА_1. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І. від 21 червня 2018 року № 189/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не нерухоме майно по АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на житловий будинок за даною адресою. Також у постанові зазначено, що 07 лютого 2018 року заведено спадкову справу № 06/2018, згідно з матеріалами якої спадкоємцем за законом є ОСОБА_1. Судом встановлено, що ОСОБА_6була власником земельної ділянки площею 0,1482 га, яка розташована на території Тернопільської міської ради по АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 24 червня 1998 року № 754, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1564. Зазначену земельну ділянку успадкував позивач ОСОБА_1 отримавши в органах нотаріату свідоцтво про право на спадщину. Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де зазначено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.1 га. кадастровий номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1, Тернопільська область. Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації 20 жовтня 1972 року, записаного в реєстрову в книгу №1267 за ОСОБА_4 зареєстровано на праві особистої власності цілий житловий будинок АДРЕСА_1. Пунктом 7 рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 15 січня 1982 року № 30 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва» надано дозвіл гр.ОСОБА_6, яка проживає по АДРЕСА_1, провести капітальний ремонт індивідуального житлового будинку в існуючих розмірах з прибудовою санвузла і веранди загальним розміром 5,5м на 3,0 м. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів від 25.02.1990 року № 74 п.23 «Про розгляд заяв громадян міста з питань будівництва» надано дозвіл гр.ОСОБА_6, яка проживає по АДРЕСА_1, збудувати на власній присадибній ділянці господарський будинок з влаштуванням приміщення літньої кухні з підключенням газу та збудувати гараж для зберігання власної автомашини. На підставі зазначеного рішення виготовлено генплан присадибної ділянки з нанесенням місця під господарську будівлю і гаража по АДРЕСА_1, власник ОСОБА_6 (масштаб 1:500) та погоджено заступником начальника управління архітектури і містобудування Тернопільського міськвиконкому 21.05.1990 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Управлінням містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради 30.09.2013 ради № 1115/14 ОСОБА_6 видано будівельний паспорт для будівництва гаража з влаштуванням господарських приміщень за адресою АДРЕСА_1. Згідно листа Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області від 19.10.2018 року № 40-1019-13/1938-18 відомості у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів ( який ведеться з 20.05.2011 року) відомості щодо реєстрації дозвільного та декларативного характеру за адресою АДРЕСА_1 - відсутні. На замовлення позивача 20.02.2018 ТзОВ «МБТІ» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, згідно з експлікацією приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку загальна площа будинку під літерою «А» становить 209, 9 кв.м., житлова - 131, 6 кв.м. Окрім того на земельній ділянці знаходиться гараж під літ. В. Висновком про технічне обстеження будинку АДРЕСА_1 інженера-будівельника ОСОБА_7 (кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду серія НОМЕР_5 від 29.05.2015) та експерта Дикого М.Є (кваліфікаційне посвідчення НОМЕР_6 від 14.10.1999) встановлено, що будинок з прибудовою загальною площею 209,9 кв.м, житловою 131,6 кв.м. відповідає державним вимогам надійності будівель і споруд та можливості їх безпечної експлуатації. Враховуючи, що будівництво прибудови до житлового будинку та будівництво гаража здійснені спадкодавцем ОСОБА_4 на земельній ділянці, яка належала їй на праві приватної власності, на підставі дозвільних документів, які отримала ОСОБА_4 за життя, зазначені роботи здійснені без порушення будівельних норм та правил, то за змістом ч. 1 ст. 376 ЦК такий об'єкт нерухомості не належить до самочинного будівництва і на нього може бути визнано право власності в порядку спадкування. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Судом встановлено, що ремонтні та будівельні роботи спадкодавцем поводились на підставі дозвільних документів виданих до 1992 року, отже, відповідно до вищезазначених норм законодавства у спадкодавця ОСОБА_4 не було обов'язку після завершення будівельних робіт, які були проведені відповідно до дозвільних документів щодо отримання документу про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, оскільки спадкодавець не отримала при житті новий правовстановлюючий документ на належне їй нерухоме майно після здійснених нею ремонтних та будівельних робіт, які були проведені на підставі дозвільних документів, суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 209,9 кв.м., житловою площею 131,6 кв. м. та гараж, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 209,9 кв.м., житловою площею 131,6 кв. м. та гараж, що знаходяться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак