Справа № 199/1483/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.06.2018 Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Битяка І.Г., за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 09.04.2003 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. З 01.09.2017 року ОСОБА_4 є студентом Автотранспортного коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» денної форми навчання. Оскільки навчання є платним вона не в змозі самостійно оплачувати навчання сина, у звязку з чим позивач просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до закінчення навчання 30.06.2012 року.
Сторони в судове засідання не зявилися.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Надав відзив на позовну заяву, в якому частково заперечує проти позову та просить суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1/6 частини його доходу. В обґрунтування вказує, що сплата аліментів в більшому розмірі є для нього непосильною, оскільки його середня заробітна плата складає до 4000 грн. щомісяця, а іноді і менше у звязку з тим, що фін офіційно не працевлаштований. Крім того, в 2017 році він переніс інфаркт і на даний час досить багато коштів витрачає на лікування. Також він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та допомагає своїй матері, яка також лікується.
У звязку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 09.04.2003 року на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.02.2003 року до повноліття дитини.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
В силу вимог статті 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.06.2018 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи те, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача не відповідає вимогам чинного законодавства у зв"язку з внесенням змін до Сімейного кодексу України, суд приходить до переконання, що слід збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для гармонійного розвитку та виховання дитини. Відповідач є працездатною особою і не позбавлений можливості працювати та заробляти кошти на утримання дитини, виконуючи свій батьківський обов'язок, встановлений законом.
Разом з тим, суд може розглянути позорвні вимоги про збільшення розміру аліментів лише у межах строків на які ті призначені, тобто до повноліття дитини. Питання стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги є предметом окремого судового розгляду.
В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, тому за правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 12, 13, 81, 131, 141, 211, 247, 259, 263, 280-281, 430 ЦПК України,
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
2. Збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровськ від 09 квітня 2003 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8,
м. Дніпро, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного вікущомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 6 грудня 2019 року.
4. Виконавчий лист, виданий 09.04.2003 року Жовтневим районним судом
м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.02.2003 року до повноліття дитини, визнати таким що втратив силу та повернути у справу.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Г. Битяк