Справа № 573/1947/18
Номер провадження 2/573/630/18
і м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: Кліщ О.В.
при секретарі: Сітало Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 19 по вул. Гоголя в м.Білопілля Сумської області.
Разом з позивачем у вказаному будинку зареєстрований 02 грудня 2015 року його знайомий-відповідач по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Білопільським відділом міграційної служби у Сумській області внесений відповідний запис про реєстрацію у будинкову книгу, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копію будинкової книги.
Однак ОСОБА_2 не є членом родини позивача, після реєстрації його у вказаному будинку він жодного дня не проживав у будинку і не проживає в житловому будинку на даний час, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться.
На підтвердження вищезазначеного позивач приєднав до позовної заяви довідку Білопільської міської ради від 22.10.2018 року та акт про не проживання особи за місцем реєстрації.
Позивач зазначає, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин більше 3-з років, а постійно мешкає у своїх батьків за іншою адресою, а саме: м.Білопілля, провул.Котляревського, 8. Він не бажає в добровільному порядку знятись з реєстрації, чим чинить перешкоди позивачу як власнику житла розпоряджатись своєю власністю та оформити субсидію на оплату комунальних послуг.
Звернення позивача до суду з вказаним позовом є однією із форм захисту власником своїх прав.
Вважаючи відповідача такою, що втратила право на користування будинком внаслідок своєї відсутності без поважних причин понад три роки за місцем реєстрації, позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування приміщенням в житловому будинку № 19 по вул. Гоголя в м.Білопілля Сумської області
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, поважної причини неявки суду не повідомив.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 19 по вул. Гоголя в м.Білопілля Сумської області власником вказаного будинку значиться ОСОБА_1. 100% власність (а.с.10).
Відповідно до будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаному будинку 02.12.2015 року (а.с.11-13).
Згідно довідки депутата Білопілсьької міської ради виборчого округу №18 ОСОБА_3 від 22.10.2018 року, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02.12.2015 року, однак за вказаною адресою не проживає з 2015 року, проживає на теперішній час за іншою адресою (а.с.14).
Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації вбачається, що мешканці м.Білопілля вул.Гоголя: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 не проживав жодного дня за адресою: м.Білопілля, вул.Гоголя, 19 (а.с.15).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку. З моменту реєстрації у будинку позивача 02.12.2015 року - відповідач вказаним житловим будинком не користується, жодного дня там не проживав, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обовязку по утриманню житла в належному технічному стані.
Зясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.
Ст.72 Житлового кодексу України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач протягом тривалого часу не проживає у спірному житловому будинку, не є членом сім'ї власника, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, не встановлено прояву відповідачем інтересу до вказаного житла протягом трьох років. А тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останньому певні незручності як власнику, останній змушений нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлений можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимога позивача у частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені у ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального захисту.
Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір.
Враховуючи те, що позивачем доведено, що його права порушено внаслідок реєстрації відповідача в будинку № 19 по вул. Гоголя в м.Білопілля Сумської області, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258 , 259, 263, 264, 265, 272-273,280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 19 по вул. Гоголя в м.Білопілля Сумської області внаслідок відсутності понад встановлені строки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя