Справа № 522/8417/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_1) -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: нежитлове приміщення №546, заг.пл.. 56,3 кв.м., що розташоване за адресою м. Одеса, пл.. Грецька, 3/4, яке належить ОСОБА_3, відповідно до виконавчого листа №522/8417/14-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси 24.11.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення під №645, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 72, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №648, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 26, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №553, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 35, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №602, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 71, 5 кв. м.; нежилі приміщення під №№546, 644, 531, 628, 552, 603, 509, що знаходяться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 487, 6 кв. м, що належить ОСОБА_3, за рахунок реалізації яких задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у загальному розмірі 3 764 536, 76 грн..

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження №46140118 з примусового виконання виконавчого листа № 522/8417/14-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси 24.11.2014р., про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення під №645, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 72, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №648, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 26, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №553, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 35, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №602, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 71, 5 кв. м.; нежилі приміщення під №№546, 644, 531, 628, 552, 603, 509, що знаходяться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 487, 6 кв. м, що належить ОСОБА_3, за рахунок реалізації яких задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у загальному розмірі 3 764 536, 76 грн..

15.01.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником рішення суду самостійно не виконано. Посилався на те, що майно, на яке необхідно звернути стягнення, відповідно до виконавчого документа, є іпотечним майном стягувача на підставі іпотечного договору, зареєстрованого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, за № 300. Проте, нерухоме майно нежитлове приміщення №546, заг. пл.. 56,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, яке належить ОСОБА_3 на підставі купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОМНО 17.06.2006р., за реєстровим №281, не оформлене належним чином. Так відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику. За вказаних обставин, на підставі ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 440 ЦПК України, звернувся до суду з даною заявою.

У судове засідання представник заявника не зявився, проте ОСОБА_5 (по довіреності від 19.02.2018 року) подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності.

Боржник у судове засідання не зявився. Поштова кореспонденція направлялась боржнику за останньою відомою адресою проживання, проте була повернута до суду з відміткою пошти «за закінченням строків зберігання». Крім того, ухвалу суду про призначення заяви державного виконавця до розгляду розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Отже, суд вважає, що боржник був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи.

У відповідності до ч.11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, подане заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 24 листопада 2014 року було видано виконавчий лист №522/8417/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення під №645, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 72, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №648, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 26, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №553, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 35, 7 кв. м.; нежиле приміщення під №602, що знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 71, 5 кв. м.; нежилі приміщення під №№546, 644, 531, 628, 552, 603, 509, що знаходяться за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, загальною площею 487, 6 кв. м, що належить ОСОБА_3, за рахунок реалізації яких задовольнити вимоги ПАТ «ОСОБА_6» у загальному розмірі 3 764 536, 76 грн..

Постановою головного державного виконавця Кравець О.В. від 15.01.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП №4614018, доказів щодо належного отримання боржником даної постанови суду не надано.

Суд встановлено, що нерухоме майно, на яке необхідно звернути стягнення, відповідно до виконавчого документа, є іпотечним майном стягувача на підставі іпотечного договору від 19.06.2006 року, зареєстрованого приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_4, за № 300.

Вказане нерухоме майно нежитлове приміщення №546, заг. пл.. 56,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, належить ОСОБА_3 на підставі купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОМНО 17.06.2006р., за реєстровим №281.

Суд вбачає, що підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідною заявою стало те, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином. Зокрема, державний виконавець посилався на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У відповідності до ч.10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вбачає, що нерухоме майно - нежитлове приміщення №546, заг. пл.. 56,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 3/4, належить боржнику на підставі купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОМНО 17.06.2006р., за реєстровим №281, зо зазначено і в іпотечному договорі.

При цьому, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобов'язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі.

А тому, відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника на частину приміщення не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку.

Доказів про те, що заявник звертався до КП «Бюро технічної інвентаризації» з приводу надання відомостей щодо реєстрації боржником права власності на спірне нерухоме майно до суду не надано. Отже, достеменних доказів з приводу того, що зазначене нерухоме майно (нежитлове приміщення ;546) не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, до суду не надано.

Також, із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Також держаним виконавцем не долучено до заяви доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчого листа у передбачений законом спосіб, а матеріали заяви не містять відомостей того, що боржнику ОСОБА_3 відомо про існування виконавчого листа, про наявність відкритого виконавчого провадження, тощо.

Таким чином, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 77, 81, 89, 223, 258, 260, 354, ч.10, 11 ст.440 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_1) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Л.В. Домусчі