Справа № 140/1660/16-ц
Провадження № 22-ц/772/1288/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокуСправа № 140/1660/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №140/1660/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог Марксівської сільської ради Немирівського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі в натурі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року, яка постановлена суддею Науменко С.М. в приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області, повний текст складено 28 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_5, за участю третьої особи без самостійних вимог Марксівської сільської ради Немирівського району про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі в натурі.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року, визнано і затверджено мирову угоду укладену 28 березня 2018 року між представником позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на таких умовах: що межа між домоволодіннями позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_5 пролягає від низу городу від точки 1, через точки 12 та 11 до точки 10, згідно кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3 від 2016 року (додається), далі від точки 10 по прямій лінії до точки, яка є серединою найкоротшої відстані між сараєм позивача та кутовою точкою фундаменту сараю відповідача, яка знаходиться ближче до дороги відповідача (схема додається), далі йде продовження прямої лінії до самої дороги (точка 9а на схемі).

Дана межа між домоволодіннями є непорушною в подальшому, що означає можливість користування суміжними земельними ділянками в цих же межах самими землевласниками, їх спадкоємцями або іншими особами, до яких може перейти право власності на них чи користування ними.

Відповідач ОСОБА_5 за цією угодою зобов'язується повернути судові витрати позивачу в сумі 600 грн.

Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди вони не будуть мати між собою будь-яких неврегульованих майнових питань та претензій щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі в натурі, який є предметом мирової угоди.

Ухвала суду, якою визнано мирову угоду, є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводитиметься державна реєстрація земельної ділянки.

Провадження у зазначеній цивільній справі закрито внаслідок укладення сторонами мирової угоди і визнання її судом.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушує її права. Зокрема, при укладені та підписанні мирової угоди представник ОСОБА_3 не погодив із нею умови угоди.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Визнаючи мирову угоду між сторонами, суд першої інстанції виходив із того, що її умови не суперечать закону, не порушують прав та свобод, а також інтересів інших осіб.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи свої вимоги позивач ОСОБА_3 зазначила, що її земельна ділянка приватизована, а тому звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі в натурі.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно ч.1-3 до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Тобто мирова угода є двостороннім (у даному випадку - тристороннім) волевиявленням, спрямованим на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Вона укладається сторонами і може стосуватися лише їхніх прав та обов'язків та предмета спору з урахуванням загальних правил вчинення правочинів у письмовій формі. Її умови мають бути такими, щоб у разі відмови сторони у подальшому від мирової угоди, вона могла бути виконана примусово. При цьому суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить мирова угода законодавству, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В судовому засіданні суду першої інстанції, коли визнавалася мирова угода, ОСОБА_3 була відсутня. В апеляційній скарзі вона посилається на те, що умови мирової угоди суперечать її правам та інтересам.

Зокрема, представник позивача ОСОБА_6 не погодив із нею умови мирової угоди, чим також порушив її права та інтереси. Крім того, порушені права позивача мировою угодою не були відновлені.

Колегія суддів, при цьому бере до уваги факт її відсутності у судовому засіданні, тому суд першої інстанції не врахував, що при визнанні мирової угоди в судовому засіданні повинен був бути присутній позивач, оскільки він не переконався у її вільному волевиявленні.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, наявні дві різні по змісту мирові угоди від 28 березня 2018 року на аркуші справи 88 та аркуші справи 89, підписані представником позивача ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_5, а тому суд першої інстанції повинен був переконатись у вільному волевиявленні ОСОБА_3 на укладання саме цієї мирової угоди між її представником та відповідачем.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 червня 2018 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Медяний В.М.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.