Справа № 588/1408/18
2/588/603/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2018 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона є власницею приватизованої квартири №5 по вул.Арсенія Мельника (колишня 40 років Жовтня),6 у м.Тростянець Сумської області, у якій з червня 2012 року зареєстрований її син ОСОБА_3.
Фактично з часу реєстрації у 2012 році ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації, але залишається бути зареєстрованим. Вже тривалий час відповідач проживає у Російській Федерації, де саме їй не відомо, там же і працює. Перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив, його особистих речей у квартирі немає.
Посилаючись на те, що реєстрація відповідача у квартирі створює незручності, насамперед у оформленні субсидії, відповідач добровільно не знімається із місця реєстрації, останній раз вона його бачила у 2012 році, позивач просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 (колишня 40 років Жовтня) у м.Тростянець, Сумської області; стягнути з ОСОБА_3 на її користь понесені нею судові витрати.
Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала за викладених у ньому обставин, просила задовольнити позов. Також позивач указала, що її син ОСОБА_3 15 років потому виїхав та не приїздить до неї. Раніше син проживав у м.Харкові, а у червня 2012 року приїхав, попрохав прописати його, на що вона погодилася та прописала у своїй квартирі. З часу реєстрації син у квартирі не проживав, особистих його речей немає. Реєстрація сина створює для неї незручності у оформленні субсидії.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, одну судову повістку про його виклик до суду отримала матір відповідача (позивач у справі), але не передала для відома відповідачу, оскільки останній не проживає за місцем реєстрації. Друга судова повістка повернулася до суду без вручення адресатові, причина повернення - через інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.30,33,34).
Ураховуючи, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №1972 від 30.08.2018 (а.с.10), поштові відправлення направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляла, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, поштове відправлення таким, що доставлене, а отже, відповідач повідомлений належним чином.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням Глави 11 Розділу ІІ ЦПК України.
Суд, заслухавши позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
На підставі свідоцтва про право власності на житло та реєстраційного напису Охтирського МБТІ на ньому, судом установлено, що ОСОБА_2 (у першому шлюбі ОСОБА_3 а.с.12) М.С. є власницею квартири АДРЕСА_2 (колишня 40 років Жовтня) у м.Тростянець, Сумської області (а.с.13,14).
Відповідно до копії будинкової книги установлено, що за адресою по вул.Арсенія Мельника (колишня 40 років Жовтня), буд.6 кв.5 у м.Тростянець, Сумської області, починаючи із 14.06.2012зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15-17).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вже більше 10 років вона допомагає позивачу, так як остання проживає одна. За ці роки сина позивача ОСОБА_5 вона не бачила. Знає, що ОСОБА_3 приїздив, попрохав матір прописати його та й поїхав. Більше 15 років ОСОБА_3 проживає у Російській Федерації, раніше телефонував матері, а зараз ні. Реєстрація сина є перешкодою у призначенні субсидії позивачу.
Свідок ОСОБА_6 показав, що проживає із позивачем по-сусідству, у квартирі АДРЕСА_3. ОСОБА_3 він не бачив років 20, останній приїздив як був молодий. Знає, що проживав ОСОБА_3 у с.Лозова, десь у Російській Федерації. Потім ОСОБА_3 з'явився та сказав, що у нього вимагають прописку, тому на його прохання позивач і прописала сина. У даний час реєстрація сина створює позивачу перешкоди у оформленні субсидії.
Таким чином судом установлено, що правовідносини, які виникли між сторонами не є житловими, так як відповідач не проживав за місцем реєстрації позивача, не був членом її сімї на час здійснення реєстрації у будинку позивача, хоча і є сином позивача. За таких обставин, суд вважає, що порушене право позивача має бути захищене судом, однак при цьому суд застосовує норми законодавства, якими регулюються правовідносини, що виникли у цьому спорі.
Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Враховуючи вищевикладені обставини, судом установлено, що відповідач, якого позивач зареєструвала у власному будинку, не проживав у ньому, тобто не реалізував своє право на користування жилим приміщенням, а отже не набув прав та обовязків, як член сімї позивача. Однак, дійсно, позивачем доведено, що її право на користування власним нерухомим майно на свій розсуд, а саме жилим будинком, порушується відповідачем, який є зареєстрований у будинку позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення заявленої позивачем вимоги.
Крім того, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, рішення суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є підставою для зняття його з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_2 (колишня 40 років Жовтня) у м.Тростянець, Сумської област.
Судові витрати у справі залишаються за позивачем.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,141,259,264,265,280-282,289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серія МН 454681, виданий Лозівським МРВ УМВС України Харківської області від 10.07.2002 р.) таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених для його перегляду та оскарження, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст заочного рішення складений 29.11.2018.

Суддя О.С. Линник