Справа № 536/2106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

представника заявника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 листопада 2017 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини посилаючись, що 11 грудня 2004 року померла ОСОБА_4, яка була зареєстрована та споживала в с. Чикалівка вул. Новохатька, буд. 70 Кременчуцького району Полтавської області. Спадковим майном є земельна ділянка площею 3,63 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Він є спадкоємцем її майна за заповітом від 19 січня 2001 року та 24 листопада 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову в звязку з пропущенням строку прийняття спадщини. Вважає, що строк не пропустив, оскільки в період часу з 1997 року по 2005 рік він з дружиною проживав разом з ОСОБА_4 за адресою с. Чикалівка вул. Новохатька, 70 Кременчуцького району та доглядав її.

Просив встановити факт прийняття ним спадщини після ОСОБА_4, яка померла 11 грудня 2004 року.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав, про обставини та підстави якої пояснив так, як це викладено в заяві, та уточнюючи заявлені вимоги просив встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав з спадкодавцем ОСОБА_4 на день її смерті 11 грудня 2004 року.

Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника заявника, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1,2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

11 грудня 2004 року в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 287572, виданим 13 грудня 2004 року Камянопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 104.

Відкрилася спадщина.

Спадкоємцем ОСОБА_4 є заявник ОСОБА_1 за заповітом від 19 січня 2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 та зареєстрованим в реєстрі за № 161.

27 листопада 2017 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з не прийняттям спадщини у встановлений законом строк..

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до довідки виконкому Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23 листопада 2017 року № 4762 згідно запису в погосподарській книзі сільської ради померла 11 грудня 2004 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. З 1997 року по 2005 рік з померлою фактично проживав онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отже, ОСОБА_1 постійно проживав з ОСОБА_4 в с. Чикалівка вул. Новохатька, 70 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини 11 грудня 2014 року.

Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «ОСОБА_2 проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст. ст.258-260, 315 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав з ОСОБА_4 в с. Чикалівка вул. Новохатька, буд. 70 Кременчуцького району Полтавської області на час відкриття спадщини 11 грудня 2004 року.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_5