АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/3783/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Об&q?ю ;єднання співвласників багатоквартирного будинку &q?ог;Башта&q? &; на ухвалу Солом&q?хв;янського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Кушнір С.І. 26 лютого 2018 року, у справі за скаргою Об&q?а ;єднання співвласників багатоквартирного будинку &q?ог;Башта&q? &;, заінтересовані особи - ОСОБА_2, головний державний виконавець Солом&q?ав;янського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві Козак Роман Павлович про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови,-

встановила:

В листопаді 2017 року ОСББ &q?то;Башта&qu р; звернулось до суду із скаргою, у якій просило:

-

визнати неправомірними дії головного державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Козак Р.В. про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №760/13111/15-ц від 21 вересня 2015 року, виданого Солом'янським районним судом міста Києва;

- скасувати постанову головного державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Козак Р.В. від 03 листопада 2017 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №760/13111/15-ц від 21 вересня 2015 року, виданого Солом'янським районним судом міста Києва.

У скарзі посилається на те, що у виконавчому листі, що виданий 21 вересня 2015 року, помилково зазначається про набрання рішенням законної сили 02 жовтня 2015 року.

Також вказує на те, що у виконавчому листі зазначено строк пред&quma;явлення його до виконання протягом 1 року, проте на момент відкриття виконавчого провадження цей строк закінчився.

Ухвалою Солом&qusp;янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСББ &qupt;Башта&quil; подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги. У апеляційній скарзі посилається на обставини, які викладені при зверненні до суду першої інстанції та вказує, що судом не надана належна оцінка цим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та їх невідповідність положенням закону, зазначаючи, що виконавчий лист пред&q?ть;явлено до виконання у встановлені законом строки. Вважає, що обставина продажу ним квартири не звільняє боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник скаржника ОСББ &qu;f;Башта&quy:; Лисяний В.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити. Додатково вказав про те, що 29 серпня 2017 року ОСОБА_2 продав житлове приміщення, що фактично унеможливлює виконання рішення суду від 21 вересня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечував із підстав, вказаних у відзиві на апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з&qut-;явились, про дату, часі місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників осіб, що з&qu12;явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист пред&qut-;явлено до виконання у строки, визначені законом і не установлено порушень в діях державного виконавця, на які посилається скаржник.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів справи убачається, що 23 жовтня 2015 року Солом&quig;янський районний суд міста Києва видав виконавчий лист на виконання рішення від 21 вересня 2015 року у справі №760/13111/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСББ &q?нс;Башта&q?нн; про усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідно до змісту виконавчого листа зазначено, що рішення суду набрало законної сили 02 жовтня 2015 року, строк пред&quil;явлення виконавчого листа до виконання 1 рік.

Скаржник посилається на те, що виконавчий лист видано 21 вересня 2015 року. Проте ця дата є датою ухвалення рішення, що також підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень. Вказана дата має бути зазначена у виконавчому листі відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України &q?ож;Про виконавче провадження&q? Є; №606-XIV від 21 квітня 1999 року, що діяв на момент видачі виконавчого листа.

Скаржник помилково посилається на те, що рішення набрало законної сили 21 вересня 2015 року. Натомість у виконавчому листі на зворотному боці зазначена дата видачі &qur:;23 жовтня 2015 року&q?ко;.

Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є помилковими.

Установлено також, що 03 листопада 2017 року Солом&quht;янським районним відділом Державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управляння юстиції у м.Києві відкрито виконавче провадження №55043811 з виконання цього виконавчого листа.

На момент видачі виконавчого листа діяв Закон України &qugh;Про виконавче провадження&qune; №606-XIV від 21 квітня 1999 року, стаття 22 якого містила положення, відповідно до яких строк пред&quНа;явлення до виконання виконавчого документа, що виданий судом, становив - протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із цим Законом, останній день пред&qul ;явлення виконавчого листа №760/13111/15-ц до виконання припадав на 03 жовтня 2016 року.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України &quty;Про виконавче провадження&qude; №1404-VIII від 02 червня 2016 року, відповідно до п.5 розділу ХІІІ &quly;Прикінцеві та перехідні положення&qu62; якого визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно із статтею 12 Закону України &qu c;Про виконавче провадження&quig; №1404-VIII від 02 червня 2016 року, в контексті розгляду цієї справи, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

При цьому Законом не обмовлено будь-яких застережень або обмежень його застосування у разі закінчення річного строку, визначеного законом, що втратив чинність.

З матеріалів справи убачається, що виконавчий лист пред&quNo;явлено у межах встановлених строків, відтак доводи скарги в цій частині також не знайшли свого підтвердження.

Посилання представника скаржника в суді апеляційної інстанції на ту обставину, що 29 серпня 2017 року ОСОБА_2 продав житлове приміщення, що фактично унеможливлює виконання рішення суду від 21 вересня 2015 року, не є підставою для скасування судового рішення, оскільки ТОВ &q? н;Башта&q?та; оскаржено дії державного виконавця про відкриття виконавчого провадження лише з підстав пропуску строку пред&q? с;явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При зверненні до суду апеляційної інстанції скаржником судовий збір за подання апеляційної скарги не сплачувався.

Законом України «Про судовий збір» питання оплати судового збору за подання скарги на рішенням, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення не врегульовано.

Пунктом 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснено, що за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судовий збір не сплачується.

Разом з тим, відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Підпунктом 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснено, що судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Відтак, з ОСББ &qu:3;Башта&qupa; підлягає стягненню 1762 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Об&qunt;єднання співвласників багатоквартирного будинку &qut;;Башта&quly; залишити без задоволення, а ухвалу Солом&qup;;янського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року - без змін.

Стягнути з Об&quMs;єднання співвласників багатоквартирного будинку &qusi;Башта&qu; ; (код ЄДРЮОФОПГФ 34662390, м.Київ, вул. Клінічна, 23-25) на користь Держави (Отримувач коштів: УДКСУ у Солом&qu5.;янському районі м.Києва; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38050812; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві; Код банку отримувача (МФО): 820019; Рахунок отримувача: 0010; Код ЕДРПОУ суду: 02894757) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

В.В.Соколова