Справа № 661/2216/16-ц
Провадження № 2/661/63/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання Юрченко Д.С.

у цивільній справі №661/2216/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

01 серпня 2016 року представник ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 13 квітня 2012 року, укладеним між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 в сумі 21427 грн. 46 коп., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 12098 грн. 82 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2664 грн. 25 коп., нарахованої пені в розмірі 5582 грн. 39 коп., нарахованих штрафів 800 грн. 00 коп., а також штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процента складова) 996 грн. 55 коп., що утворилася станом на 26 квітня 2016 року, з них 1214 грн. 55 коп. внесені кошти на погашення заборгованості 01 червня 2015 року (дата зміни облікових правил банка), посилаючись на порушення боржником зобовязань за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, у адресованій суду заяві просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в останнє судове засідання не зявились, без поважних причин, при цьому заяву представника відповідача від 31 травня 2018 року про відкладення справи, яка надійшла до суду із запізненням, а саме о 15.15 години, тоді як справу було призначено до розгляду на 31 травня 2018 року о 11.30 години, суд до уваги не приймає, оскільки, представник відповідача не вперше просить відкласти розгляд справи, при цьому не надає належних та допустими доказів поважності причин неявки в судове засідання та не заявляє про наявність доказів на спростування позовних вимог.

За таких підстав, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника позивача, відповідача та його представника, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 13 квітня 2012 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, у виді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої Банк надав ОСОБА_1, а останній отримав кредит у розмірі 1500 грн., який в подальшому було збільшено до 15000 грн. (27 серпня 2013 року, шляхом переоформлення кредитної карти «Універсальна» на престижну кредитну карту «Gold»), у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на споживчі цілі, зі сплатою за користування кредитом 2,5 % щомісячно на суму залишку заборгованості, та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (строк дії карти становить 2 роки).

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13 квітня 2012 року Позичальник ОСОБА_2 своїм підписом погодився, що дана заява разом із Памяткої клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Також своїм підписом позичальник підтвердив, що він ознайомлений та погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послу, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення в письмовому виді. Доказів того, що вимоги банку ґрунтуються на інших умовах, які сторони не узгоджували, відповідач не надав.

Відповідно до Тарифів строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір щомісячного платежу мінімум 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менш ніж 50 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів. Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., Клієнт сплачує Банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Наказом №СП-2009-289 від 07 квітня 2009 року нарахування пені за кредитними картками здійснюється з 01 травня 2009 року в розмірі 1% від суми заборгованості, але не менше 30 грн.; наказом №СП-2013-6500941 від 28 січня 2013 року нарахування пені було збільшено до 50 грн., яка нараховується щомісячно у разі виникнення прострочки по кредиту на суму від 100 грн.; наказом №СП-2013-6776448 від 19 вересня 2013 року внесені зміни до тарифів щодо розміру пені, а саме: у разі виникнення прострочки на протязі одного місяця сплачується пеня в розмірі 50 грн.; у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль сплачується пеня в розмірі 100 грн.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі умови, необхідні для кредитного договору, то зобовязання з надання кредиту є дійсним із моменту укладання кредитного договору договору про відкриття кредитної лінії.

Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобовязання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Ці зобовязання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі.

Позичальником протягом дії кредитного договору порушувалися його умови: не сплачувалися вчасно відсотки за користування кредитом та чергові погашення кредиту, так останній платіж відповідачем здійснено 20 грудня 2013 року (відповідно до наданих позивачем виписок по рахункам), у звязку з чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку, який відповідачем в судовому засіданні не спростовано належними та допустими доказами, станом на 26 квітня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 21427 грн. 46 коп., яка складається з: тіла кредиту в розмірі 12098 грн. 82 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2664 грн. 25 коп., нарахованої пені в розмірі 5582 грн. 39 коп., нарахованих штрафів 800 грн. 00 коп., а також штрафу (фіксованої частини) 500 грн., штрафу (процента складова) 996 грн. 55 коп., що утворилася станом на 26 квітня 2016 року, з них 1214 грн. 55 коп. внесені кошти на погашення заборгованості 01 червня 2015 року (дата зміни облікових правил банка).

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, встановивши, що відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 13 квітня 2012 року, суд задовольняє позов в частині стягнення основної суми боргу, заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Разом з тим, пеня та штрафи нараховані банком відповідно до Умов та правил надання банківських послуг задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що між стронами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій зазначено, що вона разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам і тарифами складає між собою кредитний договір.

Натомість зазначенні умови не містять підпису відповідача. При цьому позивачем не доведено в судовому засіданні належними та допустими доказами, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту; а також що він був ознайомлений із внесеними мінами щодо розміру пені (Правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 06 березня 2018 року справа № 308/4155/14-ц; правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 22 березня 2017 року справа № 6-2320цс16); в тарифах доданих до позовної заяви розмір пені та штрафів за порушення зобовязання в загалі відсутній.

Крім того, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 21 жовтня 2015 року справа № 6-2003цс15).

Вище викладене в своїй сукупності свідчить про безпідставність заявлених вимог щодо стягнення пені та штрафів, у звязку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, твердження представника відповідача, викладенні у заяві про скасування заочного рішення від 04 серпня 2018 року, що підписана відповідачем анкета заяв не є кредитним договором; що наданий позивачем розрахунок заборгованості є не зрозумілим; що відповідач ОСОБА_1 не отримував кредитної картки «Gold», та подавав заяву на платіжну карту «Універсальну» з кредитним лімітом в розмірі 1500 грн., суд до уваги не приймає, як такі що спростовані належними до допустими доказами наявними в матеріалах справи, оскільки згідно виписки по рахункам позичальника, наданого позивачем, відповідач користувався платіжною карткою, знімав зі свого рахунку кредитні кошти, проте в послідуючому їх повертав у меншому розмірі та частково сплачував відсотки, внаслідок чого виникла заборгованість перед Банком, в зазначеному у розрахунку позивача розмірі, який відповідачем належними та допустими доказами не спростований.

Крім того, у своїй заяві про скасування заочного рішення від 04 серпня 2017 року представник відповідача зазначає, що відсутність відповідача позбавило його права заявити клопотання про застосування строку позовної давності, проте в судовому засіданні після скасування такого заочного рішення суду, відповідачем так і не подано такого клопотання, проте суд розяснює, що оскільки за умовами договору погашення кредиту періодичними платежами (щомісяця), то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання, так за наявним в матеріалах справи розрахунком останній платіж відповідачем здійснено 20 грудня 2013 року, а позивач звернувся до суду із зазначеним позовом 01 серпня 2016 року, тобто в межах строку загальної позовної давності.

За таких підстав, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволених вимог, тобто в розмірі 871 грн. 31 коп.

На підставі ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ч. 4, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 13 квітня 2012 року в розмірі 13548 грн. 52 коп., (яка складається з: тіла кредиту в розмірі 12098 грн. 82 коп., нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 2664 грн. 25 коп., з них 1214 грн. 55 коп. внесені кошти на погашення заборгованості 01 червня 2015 року (дата зміни облікових правил банка), а також судовий збір в сумі 871 грн. 31 коп., а всього 14419 грн. 83 коп. (чотирнадцять тисяч чотириста девятнадцять грн. 83 коп.)

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна