АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 753/20980/16-ц

провадження № 22-ц/796/417/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретарі учасники справи:Потапьонок К.В.
представник позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 травня 2017 року та

заяву представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 про приєднання до апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий ОлексійСергійовича про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу /Головуючий у суді першої інстанції: Комарцева Л.В./, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду, у урахуванням заяви про залишення частини позовної заяви без розгляду /т.1, а.с. 208/, з вимогами про визнання недійсними довіреності, виданої ОСОБА_7 у порядку передоручення ОСОБА_11, посвідченої приватним нотаріусом КМНО МалимО.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 1072 від 20.07.2016 року, а також договору купівлі-продажу частки засновника /учасника/ у статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС» від 20.07.2016 року, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /т.1, а.с.3-5/

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. /т.1, а.с. 236-241/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не звернуто уваги на засвідчену слідчим копію основної довіреності, яка була виготовлена з оригіналу архівного примірника, що зберігається як доказ у кримінальному провадженні. Вказала на те, що у нотаріуса зберігався саме оригінал довіреності, який і було вилучено в порядку досудового розслідування. Судом першої інстанції не враховано ту обставину, що згідно тексту основної довіреності, остання була видана без повноважень на укладення правочинів. Не враховано судом першої інстанції також і положення ст. 240 ЦК України про те, що представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Представник, який передав свої повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження /замісника/. Невиконання цього обов'язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні. Жодних повідомлень від ОСОБА_7 про передоручення повноважень, наданих їй згідно основної довіреності, ОСОБА_9 не отримував, нікому не доручав та не уповноважував на продаж його частки у товаристві. Зазначила про те, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює права та обов'язки лише у разі наступного його схвалення, чого ОСОБА_9 зроблено не було. Також не враховано, що при укладенні правочину з продажу частки у статутному капіталі СП ТОВ &q?ки;Ф-Матіс&q?му;, ОСОБА_12 не отримав від ОСОБА_9 корпоративних прав, а ОСОБА_9 не отримав коштів за їх продаж, правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, частка у статутному капіталі СП ТОВ «Ф-Матіс» ОСОБА_9 станом на 20.07.2016 р. не належала, була подарована його матері ОСОБА_5 В свою чергу, судом першої інстанції не було досліджено питання щодо наявності підстав для визнання спірного правочину нікчемним та таким, що вчинений під впливом обману чи зловмисної домовленості представників.

Представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10, у відповідності до ст. 299 ЦПК України /в ред. від 26.04.2017 року/, до початку розгляду справи в апеляційному суді подав заяву про приєднання до апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 /т.2, а.с. 15/

ОСОБА_7, згідно відзиву /заперечень-пояснень/ на апеляційну скаргу, просила апеляційну скаргу відхилити, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 травня 2017 року залишити без змін. Зазначила, що довіреністю від 08.10.2013 року, яку ОСОБА_9 видав на ім'я ОСОБА_7, її було наділено повноваженнями на укладення від його імені та в його інтересах правочинів, в тому числі щодо відчуження частки у статутному капіталі СП ТОВ «Ф-Матіс», вказану довіреність станом на дату передоручення і укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі довірителем скасовано не було, вказаним обставинам надано вірну оцінку судом першої інстанції. Правові наслідки повідомлення/неповідомлення повіреним довірителя про передачу виконання доручення замісникові передбачено ст. 1005 ЦК України, однак на дійсність довіреності, виданої в порядку передоручення зазначені обставини не впливають, як і не впливають на дійсність правочину вчиненого замісником в інтересах довірителя. Зауважила, що станом на 20.07.2016 року, тобто на дату укладення оспорюваного правочину, а також станом на 22.07.2016 року, тобто на дату внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за заявою ОСОБА_12, відомості про ОСОБА_5, як учасника та бенефіціарного власника СП ТОВ «Ф-Матіс», а також дані про належність їй частки у статутному капіталі, були відсутні, що спростовує твердження сторони позивачів про неналежність ОСОБА_9 частки у статутному капіталі товариства станом на дату вчинення оспорюваного договору, з огляду на невідповідність положенням ч.2 ст. 17, ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», у відповідній редакції.

Інші учасники справи своїм правом, згідно ст. 360 ЦПК України, не скористалися, відзиву на апеляційну скаргу та заяву про приєднання до неї не подали.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?нь;Про судоустрій і статус суддів&qu;П;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &q?ді;Про судоустрій і статус суддів&qu;П; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що 08.10.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу СазоновоюО.М. посвідчено довіреність ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_7, зареєстровану в реєстрі за №1441. Вказану довіреність видано з правом передоручення повноважень третім особам строком на три роки.

20.07.2016 року ОСОБА_7, яка діяла на підставі довіреності виданої їй ОСОБА_9 від 08.10.2013 року, видала, в порядку передоручення, довіреність ОСОБА_11 на представлення інтересів ОСОБА_9, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.С., зареєстровану в реєстрі № 1072 /т.1, а.с. 97/.

У подальшому, 20.07.2016 року між фізичною особою ОСОБА_9, як учасником СП ТОВ «Ф-Матіс» /Продавець/, в особі представника ОСОБА_11, який діє на підставі довіреності від 20.07.2016 року, з одного боку, і ОСОБА_12 /Покупець/, з іншого боку, укладено Договір купівлі-продажу частки засновника /учасника/ у статутному капіталі СП ТОВ «Ф-Матіс» /т.1, а.с. 9/

Відповідно до п. 1.1. зазначеного Договору, Продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі, передати у власність Покупця свою частку статутного капіталу СП ТОВ «Ф-Матіс», а Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити названу частку.

Покупець підтверджує, що частка, яка ним продається у статутному капіталі Товариства, належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не утримується третіми особами, не є предметом застави або іншим способом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами або державою. /п. 1.5. Договору/

За відчуження частки Покупець зобов'язується сплатити Продавцю 5 000 грн. 00 коп. /п. 3.1. Договору/

Заявою від 20.07.2016 року ОСОБА_11, діючи від імені ОСОБА_9, посвідчив вихід останнього зі складу СП ТОВ «Ф-МАТІС», а також відсутність майнових або інших претензій до товариства чи нового учасника. /т.1, а.с. 10/

На підставі заяви ОСОБА_12 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.07.2016 року, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про зміну керівника юридичної особи, зміну фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо та про заміну кінцевого бенефіціарного власника /контролера/ юридичної особи. /т. 1, а.с. 11-17/

Також встановлено, що 07.07.2016 року між ОСОБА_9 /Дарувальник/ та ОСОБА_5 /Обдаровувана/ укладено Договір дарування частки в статутному капіталі, відповідно до якого Дарувальник зобов'язується безоплатно передати у власність Обдаровуваній свою частку у статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС». /т.1, а.с. 22-24/

Згідно зі змістом заяви ОСОБА_9, нотаріально посвідченої виконуюючим обов'язки нотаріуса м. Москви Барабановим Д.А., серія 77 АВ 1537813 від 23.07.2016 року, адресованої компетентним органам, а також заяви-повідомлення від 22.07.2016 року, адресованої державному реєстратору Черняхівської районної державної адміністрації, останнім доведено до відома, що він не уповноважував нікого, у тому числі ОСОБА_11, ОСОБА_7 чи будь-яких інших осіб, що діють на підставі довіреності, засвідченої приватним нотаріусом КМНО Сазонової О.М., зареєстрованої в реєстрі за № 1441 від 08.10.2013 року і будь-яких інших довіреностей, виданих в порядку передоручення, на продаж його долі у статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Матіс» /, місцезнаходження: 36008, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Автобазівська, будинок 6/. /т.1, а.с. 20-21/

Відповідно до заяви серія 86 АА 1632797 від 20.03.2017 року, посвідченої нотаріусом Талінського нотаріального округ Шахбановою Є.В., ОСОБА_9 підтвердив обставини того, що укладений 07.07.2016 року договір дарування долі в статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-Матіс» ОСОБА_5 був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним. /т.1, а.с. 217/

Відповідні обставини підтверджено також заявою ОСОБА_5 від 22.03.2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медведєвою В.А., зареєстрованою в реєстрі за № 185. /т.1 а.с. 218/

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 806/1370/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, визнано протиправними дії Державного реєстратора Відділу економічного розвитку і торгівлі Черняхівської районної державної адміністрації Житомирської області Дятел Ірини Володимирівни щодо скасування /вилучення/ записів від 22.07.2016 року за номерами 1003061 /щодо проведення зміни до складу або інформації про засновників ТОВ «Ф-Матіс» відносно призначення ОСОБА_12 єдиним засновником товариства/ та 2003061 /щодо проведення зміни відомостей про керівника юридичної особи та зміни керівника ТОВ «Ф-Матіс» відносно призначення ОСОБА_12 директором товариства/ в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зобов'язано Черняхівську районну державну адміністрацію Житомирської області відновити записи від 22.07.2016 року за номерами 1003061 та 2003061 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС». Скасовано реєстраційну дію від 24.07.2016 року за № 6003061 /про зміну складу засновників, відповідно до якої засновником підприємства стала ОСОБА_5./, проведену приватним нотаріусом Красильниковою О.В. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС» /т.1, а.с. 66-71/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції керувався ч. 3 ст. 244 ЦК України про те, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі; ч.1 ст. 240 ЦК України про те, що представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє; ч. 2 ст. 245 ЦК України про те, що довіреність, яка видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню; ч. 1-3 ст. 249 ЦК України про те, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася; ч. 4 ст. 58 ЗУ «Про нотаріат» про те, що доручення, видане в порядку передоручення, не може містити в собі більше прав, ніж їх передано за основним дорученням. Строк дії доручення, виданого за передорученням, не може перевищувати строку дії основного доручення, на підставі якого воно видане.

Встановивши, що оспорювана довіреність, що видана в порядку передоручення, відповідає вимогам до її форми, є нотаріально посвідченою, текст такої довіреності повністю співпадає з текстом основної довіреності, а приватним нотаріусом КМНО Малим О.С. не було посвідчено довіреність з перевищенням повноважень, які були надані повіреному згідно основної довіреності, разом з тим, вказані обставини позивачами, шляхом надання оригіналу первинної довіреності від 08.10.2013 року, спростовано не було, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні вимоги про визнання недійсною довіреності, виданої ОСОБА_7 в порядку передоручення ОСОБА_21, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Малий О.С. та зареєстрованої в реєстрі за № 1072, а також про відмову у задоволенні похідної від останньої вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки засновника /учасника/ у статутному капіталі СП ТОВ «Ф-МАТІС» від 20.07.2016 року.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до п. 5.1., 5.4. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, довіреність, видана в порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню після подання основної довіреності, у якій застережене право на передоручення, або після подання доказів того, що представник за основною довіреністю примушений до цього обставинами для охорони інтересів особи, яка видала довіреність.

Довіреність, видана в порядку передоручення, не може містити в собі більше прав, ніж їх передано за основною довіреністю.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки відмінностям між обсягом повноважень повіреного, визначених пунктом 4 основної довіреності від 08.10.2013 року, виданої ОСОБА_22 на ім'я ОСОБА_7, копії якої наявні в матеріалах справи на а.с. 7, т. 1 та на а.с. 98, т. 1 , не встановив фактичні обставини по справі, від яких залежить правильне вирішення спору та не перевірив доводів та наданих сторонами доказів, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Так, постановляючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що додана до позовної заяви копія основної довіреності не є копією з її оригіналу, позивачами, не надано до суду оригіналу довіреності від 08.10.2013 року, з огляду на, що враховуючи відсутність належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, доводи позивачів про вчинення довіреності, виданої в порядку передоручення, зі збільшенням обсягу повноважень замісника порівняно з основною довіреністю, є недоведеними.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано, що довіреність видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, що свідчить про обгрунтованість доводів апеляційної скарги в частині того, що відповідний примірник оригіналу довіреності від 08.10.2013 року мав зберігатися саме у ОСОБА_7, як повіреного за довіреність, виданою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрованою в реєстрі за №1441, з огляду на, що саме ОСОБА_7 як учасником справи не виконано обов'язку щодо надання оригіналу основної довіреності до суду.

Твердження апелянта, про те, що саме копія довіреності, надана слідчим поліції Куліковим Д.Ю., є такою, що виготовлена з оригіналу, а тому помилково не була прийнята до уваги судом першої інстанції як належний доказ дійсного обсягу повноважень, якими ОСОБА_9 було наділеного ОСОБА_7, згідно довіреності від 08.10.2013 року, колегією суддів оцінюються як обґрунтовані з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24.03.2017 року про витребування доказів приватним нотаріусом КМНО Сазовоною О.М. вказано щодо неможливості виконання вказаного судового рішення в частині надання другого оригінального примірника довіреності, виданої ОСОБА_9 ОСОБА_7 від 08.10.2013 року і зареєстрованої в реєстрі за № 1441, зважаючи на те, що запитувані документи вилучено в порядку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000309 від 17.08.2016 року, відповідно ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09.12.2016 року /т.1, а.с. 185-188/.

Згідно з копією довіреності, наданою слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_25 на запит Апеляційного суду м. Києва під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що, у відповідності до п. 4 зазначеної Довіреності, ОСОБА_9 для виконання цієї довіреності уповноважив ОСОБА_7 складати, підписувати та подавати будь-які документи, необхідні для виконання цієї довіреності; подавати всі необхідні документи щодо замовлення та отримання будь-яких документів, здавати та отримувати оформлені ним платіжні документи тощо; підписувати від його імені всі необхідні для виконання повноважень за цією довіреністю документи, в тому числі заяви, картки, подавати звітну документацію тощо. /т.2 а.с. 88/

Таким чином, встановлено відсутність повноважень ОСОБА_7 на «укладення будь-яких правочинів на власний розсуд» від імені ОСОБА_9, на відміну від змісту копії довіреності, що наявна на а.с. 98, т.1.

Вирішуючи питання про надання переваги одному доказу перед іншим, колегія суддів враховує положеннями ч. 10 ст. 84 ЦПК України, якою визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Так, у ході апеляційного розгляду представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 повідомив про неможливість надання оригіналу довіреності від 08.10.2013 року, виданої ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_7, з підстав втрати такої довіреності.

Вказане, з урахуванням перебування з листопада 2016 року у провадженні Дарницького районного суду м. Києва даної справи, не може свідчити про поважність неподання стороною відповідача зазначеного доказу, як до суду першої, так і апеляційної інстанції.

Таким чином, наявні підстави для визнання достовірним обсягу повноважень, якими ОСОБА_9 наділив ОСОБА_7, згідно довіреності від 08.10.2013 року, саме згідно копії довіреності, що витребувана в ході апеляційного розгляду від органу досудового розслідування /т.2, а.с. 88/

Зважаючи на викладене, доводи апелянта про відсутність у основній довіреності повноважень на укладення ОСОБА_7 від імені ОСОБА_9 правочинів, а отже вчинення 20.07.2016 року довіреності, виданої ОСОБА_7 в порядку передоручення ОСОБА_21 з більшим обсягом прав, ніж їх передано за основним дорученням, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

За таких обставин, з огляду на наявність права у ОСОБА_7, згідно довіреності від 08.10.2013 року на передоручення повноважень третім особам, слід визнати недійсною виключно фразу /укладати будь-які правочини на власний розсуд/ в п. 4 довіреності, виданої 20.07.2016 року ОСОБА_7 в порядку передоручення ОСОБА_21, а також Договір купівлі-продажу частки засновника (учасника) у статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС» від 20 липня 2016 року, укладений між фізичною особою ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_11 та ОСОБА_12, як таких, що вчинений з перевищенням повноважень замісника та у подальшому не погоджений довірителем.

Що стосується посилань відповідача ОСОБА_7 про відсутність у ОСОБА_5 прав на частку у статутному капіталі СП ТОВ «Ф-МАТІС», внаслідок відсутності, на дату укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки засновника /учасника/ у статутному капіталі товариства відповідних відомостей про неї як засновника /учасника/ та кінцевого бенефіціарного власника /контролера/ юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правового значення для вирішення спору не мають, зважаючи на принцип презумпції правомірності правочину, а також відсутність відомостей про визнання недійсним Договору дарування частки у статутному капіталі від 07.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають судові витрати: у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції стягненню з відповідачів на користь позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_5 підлягає по 367, 47 грн., у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції - по 404, 21 грн.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, до якої приєднався представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10, на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 травня 2017 року - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 травня 2017 року - скасувати.

Позов ОСОБА_9, ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малий ОлексійСергійовича про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу - задовольнити частково.

Визнати недійсною фразу /укладати будь-які правочини на власний розсуд/ в п. 4 довіреності, виданої ОСОБА_7 в порядку передоручення ОСОБА_21, посвідчену приватним нотаріусом Малий О.С., м. Київ, номер у реєстрі нотаріальних дій: 1072, дата посвідчення: 20.07.2016 року.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки засновника (учасника) у статутному капіталі Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «Ф-МАТІС» від 20 липня 2016 року, укладений між фізичною особою ОСОБА_9 в особі представника ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 102, 40 грн., а саме по 367, 47 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 102, 40 грн., а саме по 367, 47 грн.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 212, 64 грн., а саме по 404, 21 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору у розмірі 1 212, 64 грн., а саме по 404, 21 грн.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: