Справа № 131/512/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні без фіксації процесуальної дії технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецької міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, ціна позову 29127 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її баба - ОСОБА_3, яка на день смерті мала у власності садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1 цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,1020 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, надану покійній відповідно до рішення 3 сесії 22 скликання Тягунської сільської ради Вінницької області від 26 травня 1995 року.

За життя усе своє майно баба заповіла їй, про що свідчить складений нею заповіт, посвідчений 24 червня 2000 року секретарем Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №97. Заповіт не змінено та не скасовано.

ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею в порядку спадкування за заповітом після смерті баби, інших спадкоємців немає.

Іллінецька нотаріальна контора не видає їй свідоцтво про право на вказане спадкове майно, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 16 березня 2018 року за №201, згідно по господарської книги №4, особовий рахунок №363, житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: вул. Центральна, 25 с. Володимирівка Іллінецького району Вінницької області відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: ОСОБА_3

Тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, натомість подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити та розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Іллінецької міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, натомість міський голова подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить розглянути справу за відсутності представника ради, позовні вимоги визнав повністю, щодо їх задоволення не заперечує.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позов з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба позивача ОСОБА_3 (а.с.5), що також підтверджується копією паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 (а.с.4,5).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так, на день смерті ОСОБА_3 мала у власності садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 16 березня 2018 року за №201 про те, що згідно по господарської книги №4, особовий рахунок №363, житловий будинок та господарські будівлі, що знаходяться за адресою: вул. Центральна, 25 с. Володимирівка Іллінецького району Вінницької області відноситься до суспільної групи колгоспників, станом на 15 квітня 1991 року склад двору слідуючий: ОСОБА_3 (а.с.8), копією техпаспорта на житловий будинок (а.с.12-16).

Крім того, вона мала право на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та на земельну ділянку площею 0,1020 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією рішення 3 сесії 22 скликання Тягунської сільської ради Вінницької області від 26 травня 1995 року (а.с.9), копією кадастрового плану земельної ділянки (а.с.10,11).

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

За життя все своє майно ОСОБА_3 заповіла своїй онуці ОСОБА_1, про що свідчить складений нею заповіт, посвідчений 24 червня 2000 року секретарем Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №97 (а.с.6).

У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.7).

При цьому, оформити свої спадкові права на вказані житловий будинок та земельні ділянки у нотаріальному порядку позивач не може, оскільки первинна реєстрація домоволодіння у встановленому порядку проведена не була та відсутні правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Тому, враховуючи те, що позивач протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті баби та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, при цьому оформити свої спадкові права на решту спадкового майна в нотаріальному порядку вона не може через відсутність правовстановлюючих документів на нього, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, яке знаходиться на території Іллінецької міської Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1216-1223, 1233 - 1236, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по АДРЕСА_1, та право на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,1020 га, розташовану по АДРЕСА_1, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Головуючий: