Єдиний унікальний номер 725/5162/18
Номер провадження 2/725/836/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Томко І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з нею.

Згідно рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.10.2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, проте визначене судом сума аліментів на даний час не достатня для забезпечення належного матеріального утримання доньки та є меншою ніж встановлений на теперішній час мінімум для дитини відповідного віку, при цьому відповідач сплачує аліменти не систематично та має заборгованість, рідко навідує дівчинку, що покладає весь тягар утримання доньки на неї.

Зазначала, що вона є інвалідом третьої групи, витрачає значні кошти на сплату комунальних послуг, а донька потребує відповідного харчування, придбання одягу, відвідує гуртки, у звязку з чим її матеріальне становище значно погіршилось в порівняні з тим,яке було на час визначення розміру аліментів судом.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання їх спільної доньки аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зокрема не заперечував той факт, що розмір аліментів в розмірі 500 грн. є не достатнім, проте вважав, що сума 1500 грн. про що просить позивач у позовній заяві є завищеною та просив збільшити розмір аліментів з 500 грн. щомісячно на 800 грн., оскільки саме таку суму він буде мати змогу сплачувати.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 28.12.2012 року (а/с 6).

Під час вказаного шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3, 02 вересня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження, де її батьками зазначені позивач та відповідач (а/с 7).

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.10.2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання їх спільної доньки, починаючи з 19.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а/с 10).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З матеріалів справи вбачається, що малолітня ОСОБА_3 відвідує Чернівецьку спеціалізовану школу І ступеня №29 з 2017 року, навчається у 2-Б класі та її батько за період навчання жодного разу не відвідував батьківські збори, життям та успіхами дитини у школі не цікавиться та не приймає участі у житті школи. Наведені обставини підтверджуються копією відповідної довідки Чернівецької спеціалізованої шкоди І ступеня №29 №265 від 24.09.2018 року (а/с 12).

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів визначений судовим рішенням не вважається незмінним.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З системного аналізу положень ст. 192 СК України вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 08.06.2017 року позивач отримала посвідчення особи з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання та отримує відповідну соціальну допомогу, у звязку з чим змінився її стан здоровя та матеріальне становище в порівняні з часом прийняття рішення про стягнення аліментів 14.10.2013 року (а/с 13,14).

Вирішуючи даний спір по суті, суд також враховує, що на позивачці лежать усі повсякденні обовязки та відповідальність по утриманню та вихованню дитини, сплати комунальних послуг, з моменту винесення заочного рішення суду від 14.10.2013 року змінився розмір як мінімального заробітку так і прожитковий мінімум для дітей.

Наведені обставини є безумовним підтвердженням погіршення майнового стану позивача як одержувача аліментів в порівняні з тим, яке було у неї на момент визначення розміру аліментів.

Оскільки нормами СК України, зокрема положеннями ст. 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи обєктивні обставини справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, які підлягали стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.10.2013 року.

При цьому, судом також враховуються, що відповідач є особою працездатного віку, доказів перебування на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи обставини справи, однаковий обовязок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття є необхідним та достатнім для забезпечення утримання доньки та не буде суперечити інтересам сторін.

За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з даним позовом позивач була звільнена від сплати судового збору, а відповідач не відноситься до категорії осіб, які звільненні від сплати судового збору, оскільки від сплати судового збору звільняються інваліди першої та другої групи.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, крім того рішення про зміну розміру аліментів не входить до переліку тих, що підлягають негайному виконанню відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, а тому аліменти слід стягувати у новому розмірі з моменту набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.10.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. (одна тис. грн.) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 11 грудня 2018 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна