Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2076/18

30 листопада 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі:головуючої судді: Флоряк Д.В.,

секретаря: Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку в спільному майні.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.1989 року після смерті її батька ОСОБА_3, який помер 03.11.1988 року вона, а також її мати ОСОБА_4, сестра ОСОБА_5, брат ОСОБА_6, сестра ОСОБА_7, сестра ОСОБА_8 успадкували в рівних частках половину належного померлому батькові домоволодіння, що знаходиться по вул. Жовтнева (тепер Стуса), 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області. На другу половину даного будинковолодіння було видано свідоцтво про право власності її мамі ОСОБА_4, так як дане домоволодіння було спільною сумісною власністю батьків. Згідно договору дарування від 05.04.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_9, її мама ОСОБА_4, сестра ОСОБА_10, брат ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_11 подарували їй належні їм частки в кількості 10/12 часток у вказаному домоволодінні по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області. Таким чином їй на праві приватної власності належить 11/12 часток домоволодіння, що по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, яке складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, а власником іншої 1/12 частки є відповідачка по справі ОСОБА_2, яка тривалий час, а саме приблизно 15 років не проживає у спірному домоволодінні, а разом зі своєю сімєю проживає за іншою адресою, не несе жодних витрат по його утриманні. Згідно звіту про експертну оцінку спірного домоволодіння станом на 15.09.2017 року його вартість становить 138811 грн. Оскільки частка відповідачки в спірному домоволодінні є незначною, а саме 4,9 кв.м., виділити її в натурі неможливо, то вона (позивач) згідна компенсувати відповідачці її вартість. Просить постановити рішення, яким припинити право власності на 1/12 частку домоволодіння, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, за адресою вул. Стуса, 4, в смт. Ланчин Надвірнянського району, Івано-Франківської області та визнати за нею право власності на вказану частку в спірному домоволодінні, а також стягнути судові витрати по справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак від неї поступила заява, в якій зазначено, що нею сплачено відповідачці ОСОБА_2 11567 грн. вартості належного останній 1/12 частки в домоволодінні, що по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, позов підтримує повністю, від стягнення судових витрат по справі відмовляється.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_12 в судове засідання подав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підтримує повністю, які просить задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак від неї поступила заява, в якій остання підтвердила той факт, що нею отримано від позивачки 11567 грн. вартості належної їй 1/12 частки в домоволодінні, що за адресою вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин, Надвірнянського району Івано-Франківської області, і вона не заперечує проти задоволення позову та просить справу слухати в її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Таким чином, порушення, невизнання, оспорювання суб"єктивного права є підставою для звернення кожної особи до суду за захистом свого особистого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.82 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 (д.п.Климко) на праві приватної власності належить 11/12 часток домоволодіння, що по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, яке складається із житлового будинку та господарських будівель та споруд. Даний факт стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.07.1989 року, виданим державним нотаріусом першої Надвірнянської нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_13, згідно якого спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_4, якій належить ? частка спадкового домоволодіння та в рівних частинах діти: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_14, які проживають по вул. Жовтнева (Стуса) 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.5,6).

Згідно договору дарування, посвідченого 05.04.2018 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_9, який зареєстрованим в реєстрі за № 374 та внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №240, вбачається, що ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 подарували позивачці ОСОБА_1 належні їм частки в кількості 10/12 часток у домоволодінні, що по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області ( а.с.7).

Таким чином позивачці по справі ОСОБА_1 належить 11/12 часток у будинковолодіння, що по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області і яке, згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ОКП «Івано-Франківське бюро технічної інвентаризації», станом на 24.05.2017 року складається із житлового будинку зазначеного літерою «А» житловою площею 59,2 кв.м., загальною площею 109,7 кв.м., літньої кухні зазначеної літерою «Б» площею 47,7 кв.м., сараю зазначеного літерою «В», площею 23,0 кв.м., вбиральні зазначеної літерою «Г» площею 1,0 кв.м., навісу зазначеного літерою «Д» площею 9,4 кв.м., а також воріт, огорожі, хвіртки, криниці ( а.с.10-12).

Як слідує зі ст.ст, 356, 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку у спільному майні може бути припинено рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майно є неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

За ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Виходячи з норм чинного законодавства, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування саме тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці, при цьому право власності є зобов"язальним правом власника брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно довідки Ланчинської селищної ради обєднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області № 1395/02.2-24 від 25.09.2018 року в будинку № 4 по вул. Стуса в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області зареєстровані позивачка по справі ОСОБА_1, її мати ОСОБА_4, сестра ОСОБА_2 та діти позивачки: син ОСОБА_16 та дочки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 ( а.с.14).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного депутатом Ланчинської селищної ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, відповідачка по справі ОСОБА_2 по вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області не проживає, хоча є власником 1/12 частки в даному домоволодінні, а проживає у власному будинку по вул. Шухевича, 41 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області ( а.с.15).

Як встановлено судом, відповідачка по справі ОСОБА_2 більше 15 років не проживає у спірному домоволодінні, так як проживає за іншою адресою, а також не несе жодних витрат на утримання домоволодіння.

Окрім того, як слідує з ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Належна відповідачці ОСОБА_2 1/12 частка у спірному домоволодінні є незначною та не може бути виділена в натурі. Відповідачка не користується цим нерухомим майном. З огляду на це, припинення права на 1/12 частку в спірному будинковолодіннні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки.

Отже, із системного аналізу зазначених норм матеріального права можна дійти висновку, що положення статті 364 ЦК України застосовуються до правовідносин щодо вимоги співвласника частки у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, при отримання компенсації вартості своєї частки, у зв'язку з неможливістю виділення її в натурі.

Разом з тим положення статті 365 ЦК України регулюють випадки припинення права власності на частку у спільному майні за вимогою позивача - співвласника майна, який домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників - відповідачів у справі, та визначають умови такого виділу. Виплата компенсації у цьому випадку допускається за наявності умов, визначених пунктами 1 - 4 частини першої зазначеної статті, та за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як роз"яснив Верховний Суд України в правовій позиції, викладеній у справі №6-37цс13, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї і грошова компенсація вартості частки співвласника буде внесена іншим співвласником на депозитний рахунок суду.

Відповідно до звіту про експертну оцінку спірного домоволодіння станом на 15.09.2017 року його вартість становить 138811 грн. ( а.с.16-28).

Із заяв сторін, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що позивачка по справі ОСОБА_1 сплатила відповідачці ОСОБА_2 11567 грн. вартості належної останній 1/12 частки в спірному домоволодінні (а.с. 44-45), а відповідачка визнала позов і погодилася на задоволення позовних вимог позивачки.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином є всі правові підстави для припинення права власності на 1/12 частку домоволодіння, що належить відповідачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві спільної часткової власності за адресою: вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області та визнання за ОСОБА_1 права власності на вказану частку даного домоволодіння.

Від стягнення судових витрат сторона позивача відмовляється.

На підставі ст.ст. 4, 5, 15, 16, 183, 356, 358, 360, 364, 365 ЦК України, керуючись ст.ст.206,247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 (д.п. ОСОБА_4) ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/12 частку домоволодіння, що належить їй на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, вартістю 11567 грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (інд.номер НОМЕР_1) право власності на 1/12 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: вул. Стуса, 4 в смт. Ланчин Надвірнянського району Івано-Франківської області, вартістю 11567 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.