У Х В А Л А

іменем України

"06" листопада 2018 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про правову допомогу, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

01.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Одісей» про стягнення заборгованості у розмірі 356900, 00 грн.

Ухвалою судді від 18.10.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

01.11.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ПОСП «Одісей». Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, його приватні та корпоративні права будуть безповоротно порушені щодо унеможливлення повернення боргу перед ним та виплати належних йому дивідендів, як одного із законних засновників ПОСП «Одісей».

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина 3 ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову , крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Частина 1 ст. 151 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідальності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд може брати до уваги інтереси не тільки позивача, та й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Аналіз наведених норм діючого законодавства призводить до висновку, що забезпечення позову можливе лише при наявності між сторонами спору та наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Встановлено, що позивачем було внесено поворотну фінансову допомогу відповідачу на загальну суму 963 100 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами.

В подальшому, частина зазначених коштів була повернута ПОСП «Одісей» позивачу, залишок неповернутої суми складає 356 900 гривень.

Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем існує спір щодо неповернутих грошових коштів в сумі 356 900 гривень, які були надані позивачем ОСОБА_1 відповідачу ПОСП «Одісей» в якості поворотної фінансової допомоги.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_2 просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить ПОСП «Одісей».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, звертаючись до суду з відповідною заявою про забезпечення позову з боку представника позивача, адвокатом ОСОБА_2 не зазначено та не надано відомостей щодо майна, яке належить ПОСП «Одісей» та на яке потрібно накласти арешт, відсутні відомості щодо його вартості, а це унеможливлює зробити висновок взагалі про наявність такого майна та співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначена заява про забезпечення позову є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст.ст. 149-153, 353-354 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процессуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про правову допомогу,, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства про стягнення заборгованості - відмовити.

Копію ухвали суду направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяОСОБА_3