Справа № 185/4093/17
Провадження № 2/185/214/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2018 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гаврилова В.А.

при секретарі Чичман І.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договорів поруки такими, що припинені,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просили визнати поруку за договором, укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» від 02 вересня 2008 року № SRSR 04/156/2008 припиненим та визнати поруку за договором, укладеним між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» від 02 вересня 2008 року № SRSR 04/156/2008/1 припиненою.

В обґрунтування заявленого позову позивачі посилались на те, що 02 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-304/156/2008, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_3 отримав грошові кошти у розмірі 27 647 доларів США. В забезпечення зобовязань за кредитним договором 02 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожним окремо, було укладено договори поруки № SR-304/156/2008 та № SR-304/156/2008/1. Пунктом 3 частини 1 та п. 1.4. частини 2 кредитного договору № ML-304/156/2008від 02 вересня 2008 року встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються банком. Процентна ставка була змінена кредитором, про що не було повідомлено поручителів. Крім того, позичальником були припинені виплати щомісячних платежів. Збіг строк після якого порука припиняється. Вказане є підставою для припинення поруки.

Представник позивачів та третьої особи ОСОБА_4Ю.в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, вказавши що позовні вимоги підтримує. Крім того просив визнати встановленим обставини, щодо зміни відсоткової ставки та порядку виконання зобовязання шляхом відстрочення виконання за укладеним кредитним договором.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також у матеріалах справи містяться письмові заперечення банку, відповідно до яких банк вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки згідно з умовами кредитного договору зміна розміру ставки FIDR не є зміною процентної ставки в односторонньому порядку, оскільки прямо передбачена умовами кредитного договору, а отже положення договору не можна вважати несправедливими.

Третя особа в судове засідання не зявилась про час розгляду справи повідомлена.

Суд , дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

02 вересня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-304/156/2008, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_3 отримав грошові кошти у розмірі 27 647 доларів США строком до 02.09.2038 року. За користування кредитом буде використана плаваюча процентна ставка, яка складається з суми фіксованого відсотка у розмірі 4,99%, яка може змінюватись. /а.с.7-14/

Вказане свідчить про те , що основним зобовязанням по вказаному договору є повернення кредиту та плати за користуванням кредитом / процентів/.

Пунктом 3 договору передбачено, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використана плаваюча процентна ставка, яка складається з суми фіксованого відсотка у розмірі 4,99%. FIDR може змінюватись банком в порядку передбаченому укладеним договором. Про зміну процентної ставки за умовами договору позичальник повідомляється шляхом розміщення інформації на сайті банку та на інформативних стендах в приміщеннях банку./а.с.7/

Пунктом 1.4.1.1.5 встановлено,що при зміні процентної ставки додаткова угода не потребується.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено,що кредитор має право змінювати процентну ставку відповідно до умов та в порядку встановлених кредитним договором.

Викладене свідчить, що для зміни процентної ставки додаткової угоди з позичальником не потребувалось і її зміна відбувалась у відповідності до договору та діючого законодавства.

В забезпечення зобовязань за кредитним договором 02 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кожним окремо, було укладеного договори поруки № SR-304/156/2008 та № SR-304/156/2008/1, за умовами яких поручителі зобовязались відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором в повному обсязі таких зобовязань. /а.с.15-16, 17-18/

Пунктом 2.1 цього договору встановлено, що порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником всіх зобовязань.

Пунктом 2.2 договору встановлено , що порукою забезпечено боргові зобовязання і в разі зміни їх суми відповідно до пункту 2.1 договору.

Поручитель і боржник відповідають як солідарні боржники. Порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобовязань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі.

24 лютого 2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-304/156/2008, за умовами якого сторони домовилися внести зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема доповнити його графіком платежів:

-27 травня 2010 року 10.99% FIDR + 4,99% щомісячний платіж 241, 34 доларів США;

-14 червня 2011 року 11.49% FIDR + 4,99% щомісячний платіж 250, 65доларів США;

-12 вересня 2012 року 12.99% FIDR + 4,99% щомісячний платіж 278, 48доларів США. /а.с.105-126 /.

Викладене приводить суд до висновку про те,що порукою стало забезпечуватись виконання зобовязань позичальника і після змін сум сплачуваних платежів.

За умовами кредитного договору платежі за договором повинні відбуватись щомісяця у визначеному розмірі.

03.11.2014 року відбувся останній платіж позичальника за кредитним договором і він перестав виконувати до закінчення дії договору основне зобовязання по договору.

Пунктом 1.9.1 кредитного договору встановлено , що банк має право достроково вимагати виконання зобовязань в цілому або у визначеній частині у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань.

Викладене свідчить про те, що у банку виникло право предявити вимогу до позичальника та поручителів як в цілому так і в частині зобовязання на свій розсуд.

Судом встановлено, що основним зобовязанням по вказаному договору є повернення кредиту та плати за користуванням кредитом.

Відповідно до частини 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Оскільки строк виконання основного зобовязання не наступив то і перебіг строку, після збігу якого порука припиняється, не починався.

15.09.2016 року кредитор звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору, що свідчить про те,що кредитор виявивши порушення свого права звернувся за його захистом, а припинення поруки не настало так як не виконане основне зобовязання.

За змістом пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статями 626-628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

При укладенні кредитного договору та додаткових договорів його сторонами були погоджені усі їхні умови у встановленому законом порядку, позичальник проти таких умов не заперечував.

Перед укладенням сторонами кредитного договору та додаткових договорів банк надав позичальнику в повному обсязі всю необхідну інформацію, передбачену статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; сторони узгодили всі їхні істотні умови, що підтвердив позичальник своїм підписом на кредитному договорі та додатках до них; на момент укладення кредитного договору ОСОБА_3 не навів жодних зауважень щодо їх змісту, протягом тривалого часу виконувала свої обов'язки за договором, сплачуючи платежі, що підтверджується квитанціями.

Таким чином, кредитний договір та додаткові договори є результатом домовленості сторін та відповідають загальним засадам цивільного законодавства, передбаченими ст. 3 ЦК України.

Вся інформація щодо істотних умов вищезазначеного кредитного договору та додаткових договорів міститься в самих текстах підписаних сторонами договорів, будь-яку іншу інформацію щодо форм кредитування позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 мали можливість отримати до підписання договорів або відмовитися від їх підписання у разі ненадання їм такої інформації, а також зі змісту цих договорів не вбачається умов, які за законом є несправедливими.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Викладене приводить суд до висновку, що доводи позивачів в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-78, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договорів поруки такими, що припинені - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_6