Справа № 1018/4688/12
Провадження 4-с-43/18
ухвала

Іменем України

19 листопада 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року до суду надійшла скарга боржника ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, в якій він просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 від 19.09.2018р. про відкриття виконавчого провадження ВП №57259613. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 від 19.09.2018р. про арешт майна боржника ВП №57259613. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 від 01.10.2018р. про арешт коштів боржника ВП №57259613.

В судовому засіданні старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Качанов М.О. заявив клопотання, в якому просив відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального у управління юстиції у Київській області, посилаючись на те, що заявлені в скарзі вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративної юрисдикції, а також подав письмові заперечення на скаргу, в яких також заявив аналогічне клопотання з аналогічним обґрунтуванням.

Судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Заявник скарги ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про відмову у відкритті провадження у справі та заперечив також щодо закриття провадження у справі та просив скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Качанов М.О. в судовому засіданні щодо закриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального у управління юстиції у Київській області не заперечив.

Заслухавши заявника скарги (боржника) ОСОБА_1, старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Качанова М.О. вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2014 року постановою державного виконавця Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області про відкриття виконавчого провадження постановлено відкрити виконавче провадження № 44045219 з примусового виконання виконавчого листа №2-242/13 від 26.02.2014 року, виданого Обухівським районним судом Київської області.

10.11.2014 року постановами державного виконавця накладено арешт на майно боржника, а саме: 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ 308D, днз НОМЕР_1, 1994 р.в.

25.07.2015 року постановою державного виконавця стягнуто виконавчий збір до Державного бюджету України за примусове виконання рішення суду у розмірі 110634,05 грн.

08.10.2015 року постановами державного виконавця накладено арешт на кошти на рахунках боржника в ПАТ «Універсал Банк».

07.06.2016 року постановою державного виконавця стягнуто з боржника витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100 грн.

01.07.2016 року старшим державним виконавцем Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області передано виконавче провадження № 44045219 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

12.07.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень равління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області прийнято виконавче провадження № 44045219.

19.09.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі письмової заяви стягувана повернуто виконавчий документ стягувачу керуючись п.1, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

19.09.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57259613 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору №44045219 від 25.07.2015 року Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 110634,05 грн.

19.09.2018 року постановою державного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

19.09.2018 року постановою державного виконавця накладено арешт на кошти боржника в межах суми звернення стягнення 110634,05 грн.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, це спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно ст. 287 ч.1 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору,постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, спір, що розглядається судом є публічно-правовим, оскільки заявник (боржник) оспорює постанову державного виконавця про стягнення з нього виконавчого збору, прийнятої після набрання вказаним вище Законом України чинності.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, утому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Зазначений правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 30 травня 2018р. у справі № 815/225/16 (провадження № 11-177апп18); від 06 червня 2018р. у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства (п. 1) ч. 1 ст. 255 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених п. 1) ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає що провадження у справі слід закрити, оскільки розгляд даної справи належить до юрисдикції адміністративних судів, а отже у задоволенні клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 про відмову у відкритті провадження у справі слід відмовити, оскільки воно не ґрунтується на вимогах цивільно-процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 206,255, 256, 258-261, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, про відмову у відкритті провадження у справі відмовити.

Провадження по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 23.11.2018 року.

Суддя Потабенко Л.В.