КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 379/572/18 Головуючий у суді І інстанції Василенко О.М.
Провадження № 22-ц/824/2712/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2018 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Ігнатченко Н.В.,
суддів : Олійника В.І., Кулішенка Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , зареєстрований 31 липня 1997 року ВРАГС Таращанського РУЮ у Київській області, актовий запис № 55; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 »; неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з нею та звільнити її від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 серпня 2018 року позов задоволено частково.
Шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 31 липня 1997 року ВРАГС Таращанського РУЮ у Київській області, актовий запис № 55, розірвано.

Прізвище ОСОБА_2 після реєстрації розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_3 ».
У задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині розподілу судових витрат, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної зазначив, що згідно пунктів 12, 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи, тому в суду першої інстанції не було підстав стягувати з нього судовий збір.
За правилом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку лише в частині розподілу судових витрат.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому, серед іншого, порушила питання про звільнення її від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вона є особою, віднесеною до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1 від 15 березня 2013 року.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи даний позов, стягнув судовий збір за подання позовної заяви з відповідача на користь держави в порядку статті 141 ЦПК України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.
Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма не містить посилань на те, що справа має бути пов`язана лише з порушенням прав та законних інтересів особи як учасника бойових дій, а також прямо не зазначає, що вона має стосуватись порушених прав саме позивача, який має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.
Проте, це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.
Таким чином, від сплати судового збору звільняються особи, які мають статус учасника бойових дій у всіх справах, де йдеться про захист їх прав як людини і громадянина.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 29 березня 2016 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не перевірив належним чином наявність у відповідача пільг щодо сплати судового збору, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про стягнення з нього на користь держави судових витрат в межах даної справи.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За частиною 5 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь держави судових витрат не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак, відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення, яким судові витрати слід віднести в рахунок держави.
Згідно пункту 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 серпня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 704,80 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу віднести в рахунок держави.

В іншій частині рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 серпня 2018 року не переглядалося.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

Ю.М. Кулішенко