20.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/8464/18
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8464/18
Номер провадження 2-з/205/127/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

20 листопада 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, ?

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Одночасно з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 14 липня 2018 року та заборонити вчиняти дії щодо предмету спору та виконувати щодо нього зобовязання, які виникли на підставі договору іпотеки від 05.09.2018, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки невжиття заходів забезпечення, на їх думку, може утруднити виконання рішення суду.

Суддя, вивчивши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії. Частиною 3 статті 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Арешт майна є найбільш обтяжливим заходом, який підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби та полягає у проведенні опису, оголошенні заборони розпоряджатися, а в разі потреби обмеженні права користуватися майном, а тому неможливо накласти арешт на житлове приміщення, яке надається з метою його постійного використання, проживання.

Виходячи з вимог статті 150 ЦПК України, яка окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення як заборона вчиняти певні дії, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 14 липня 2018 року, необхідно відмовити.

Приймаючи до уваги ту обставину, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1, є достатнім та таким, що відповідає суті інституту забезпечення позову, як гарантії прав в разі ухвалення судом рішення на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії, направлені на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування серія та номер 2450 від 14 липня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу ОСОБА_4

В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення до виконання один рік з дня винесення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Н.Г. Остапенко