Провадження № 2/229/134/2018
РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер її рідний батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим (повторно) Виконкомом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 12.На час смерті батько був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з відповідним господарчими спорудами та побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.Вказаний житловий будинок належав батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.11.1995 року, виданого виконкомом Красногорівської сільської ради, та зареєстрованого в Комунальному підприємстві технічної інвентаризації Ясинуватської міськради. Спадщину після померлого ОСОБА_4 фактично прийняла її мати - ОСОБА_5, оскільки проживала зі своїм чоловіком та ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим (повторно) Виконкомом Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис № 24. Після смерті матері вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та проживає у цьому будинку до тепер. Свідоцтво про право на спадщину вона отримати не може, оскільки не зберігся оригінал правовстановлюючого документу на будинок. У зв'язку з чим просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці АДРЕСА_3 що складається з житлового будинку А-1, погрібу з шийкою - пд, прибудови - а, сараю - Б, сараю - В, літньої кухні - Г, сараю -Д.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, проте надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають, просять винести рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивач ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 вбачається, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є спадкоємицею за законом першої черги, як дочка, після смерті матері ОСОБА_5.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 уклали шлюб про що складено відповідний актовий запис № 2316 та дошлюбне прізвище змінено на ОСОБА_8 (а.с.22).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 виданого Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька 26.12.1997 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розірвано, про що зроблено актовий запис № 416 (а.с.9).

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 29.01.2018 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, а саме визнано, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року був батьком, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 була матір'ю ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_5 виданого (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ясинуватському району реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 13 серпня 2013 року (а.с. 8). В зазначеному свідоцтві про смерть міститься інформація, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 85 років, про що 26 липня 1993 року складено відповідний актовий запис № 12.

Відповідно до довідки посвідченої сільським головою та секретарем виконкому Красногорівської сільської ради ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_4 За цією ж адресою була зареєстрована та мешкала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - дружина (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року відкрилась спадщина у виді належного йому будинку, яку прийняла його дружина ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), але не оформила право на спадщину.

Як вбачається із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого бюро технічної документації вбачається, що будинок побудований у 1947 році (а.с.11-14).

Права власності на таке майно регулювались зокрема ЦК УРСР 1925 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990року №553-ХІ1 «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння посвідченого виконавчим комітетом Красногорівської сільради народних депутатів ВКГ 16.11.1995 року виданого на підставі рішення Красногорівської сільської ради народних депутатів № 92 від 15.11.1995 року домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 належить ОСОБА_4 (а.с.20).

Як видно з відповіді КПбюро технічної інвентаризації Ясинуватськогї міськради №01-11/636 від 04.11.2013 року на адвокатський запит, відповідно до архівних даних право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_6 зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16.11.1995 року, виданого виконкомом Красногорівської сільської ради (а.с.21).

З відповіді Дружківської державної нотаріальної контори № 191/01-16 від 06.03.2018 року з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року державним нотаріусом Ясинуватської державної контори 14.11.1995 року було заведено спадкову справу, зареєстровану в спадковому реєстрі за № 368, однак свідоцтва на право власності не видавалось (а.с. 44-48).

Перевірити хто звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у суду не має можливості у зв'язку з тим, що спадкову справу було відкрито у Ясинуватській державній нотаріальній конторі, на даний час м. Ясинувата Донецької області віднесено до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади, в тому числі й нотаріальні контори тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 -р( в ред.№1276-р від 02.12.2015).

В судовому засіданні позивач зазначила, що може вона і зверталась до нотаріуса, але оскільки було допущено помилку в написанні її дошлюбного прізвища та не було оригіналу правовстановлюючого документу, спадщину вона не оформила.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6 виданого (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ясинуватському району реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 13 серпня 2013 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 80 років, про що 07 грудня 1994 року складено відповідний актовий запис № 24 (а.с.7).

Як встановлено, до нотаріуса із заявою про прийняття або відмовою від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкових справ не заводилось, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю Дружківської державної нотаріальної контори № № 191/01-16 від 06.03.2018 року(а.с.44-48).

Після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року відкрилась спадщина у виді будинку, яку прийняла дочка ОСОБА_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.).

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 та пояснила, що є дочкою позивача ОСОБА_1, яка ще до смерті бабусі ОСОБА_5) почала проживати в будинку та підтримувати майно, вести господарство. Інших спадкоємців не має.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці АДРЕСА_3 що складається з житлового будинку А-1, погрібу з шийкою - пд, прибудови - а, сараю - Б, сараю - В, літньої кухні - Г, сараю -Д. При цьому, суд зазначає, що спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01.01.2004 року, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 12, 13,76- 81,82, 259,264-265,280 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_1) до Красногорівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області ( розташована за адресою: Донецька область, с. Красногорівка, вул. Гагаріна, 62 «а»16 ) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вулиці АДРЕСА_3 що складається з житлового будинку А-1, погрібу з шийкою - пд, прибудови - а, сараю - Б, сараю - В, літньої кухні - Г, сараю -Д після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2018 року.

Суддя: Н.В. Лопатко