ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1699/18 Справа № 206/6187/17 Суддя у 1-й інстанції - Маштак К.С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" до депутата Самарської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

17 листопада 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт Продрезерв 5» (далі - ТОВ "Контракт Продрезерв 5") звернулось до суду з позовом до депутата Самарської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди.

Зазначали, що здійснюють організацію харчування загальноосвітніх та інших закладів та надання послуг гарячого харчування. На підставі відповідного договору надають послуги комунальному закладу освіти «Навчально-виховний комплекс №110» школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок) Дніпровської міської ради. 25 жовтня 2017 комісія від батьківської ради - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відвідали вищевказаний заклад освіти, після чого в жовтні 2017 року в соціальній мережі інтернет ОСОБА_1 поширила недостовірну і неправдиву інформацію, яка порушує їх честь, гідність та ділову репутацію, як представника послуг гарячого харчування, а саме те, що ТОВ «Контракт Продрезерв 5» використовують дітей протягом навчального процесу в якості додаткового ресурсу, в їдальні відсутнє меню, порції їжі, що подаються, зменшені, прейскурант буфетної продукції відсутній, консервовані овочі знаходяться в банках під проржавілими кришками і вже суттєво змінено їх колір, свіжі овочі зберігаються в харчоблоці на підлозі та інше.

Посилаючись на те, що позивач здійснює надання послуг гарячого харчування в загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладах з високою відповідальністю, дотримуючись санітарно-гігієнічних норм та використовує у своїй діяльності продукти харчування тільки тих виробників, які надають сертифікати відповідності та всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством України, позивач просив визнати інформацію про ТОВ «Контракт Продрезерв 5», поширену відповідачем, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право відповідача та недоторканість ділової репутації; зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію таким же способом, яким вона була поширена та стягнути з відповідача заподіяну підприємству моральну шкоду у розмірі 100.000 грн.

Рішенням Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки показам свідка ОСОБА_3; під час підготовчого провадження судом першої інстанції допущено процесуальні порушення.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що із роздруківки інтернет-ресурсу сторінки в мережі Facebook, остання містить інформацію про ТОВ «Контракт Продрезерв 5» в частині надання ним послуг, а саме: «3 питань харчування також дуже цікаво. Діти в їдальні сидять за столами у верхньому одязі, так як прохід до їдальні через вулицю, а роздягальні ні біля столової, ні в самій їдальні немає. По процесу роботи шкільної їдальні встановлено наступне... Послуги по організації та приготуванню їжі надає підприємство ТОВ «Продрезерв 5» (назва підприємства відповідачем зазначена невірна), а дітей використовують під час навчального процесу, в якості додаткового ресурсу (діти розкладали гарячу їжу по тарілкам). Меню в їдальні відсутнє. Зважені порції були зменшені, м'ясне блюдо, в порції також зменшено. Прейскурант буфетної продукції відсутній, а в наявності були ватрушки, булки, мінеральна вода, соки... Консервовані овочі знаходяться в банках під проржавілими кришками і вже суттєво змінено їх колір, «свіжі» овочі зберігаються в харчоблоці на підлозі.. Замість сухофруктів або свіжих фруктів для компоту, а в холодильнику знайдено заморожені сливи, принесені працівницею харчоблоку із дому (вияснилося при співбесіді), так як фруктів на компот немає. Ополоники та роздавальні ложки лежать брудні в посуді із залишеним салатом, а в мийках валяються брудні ганчірки. Миски із сумішшю, схожою на м'ясний фарш стоять прямо на полу, приходні документи на м'ясну продукцію відсутні. Але за словами працівників харчоблоку, фарш зроблено із курячого м'яса, хоч походження такого так і не вдалося встановити. «Творожна» продукція в холодильнику з останнім терміном придатності, яйця взагалі не зрозуміло коли придбано, замість вершкового масла на хліб роздається маса схожа на спред...» Також, в повідомленні зазначено, що питання «благодійних фондів» та «шкільної їдальні» виникло у школі №110 (а.с.7-11).

Судом першої інстанції також встановлено, що із вказаної вище роздруківки та заперечень викладених у відзиві представником відповідача, дійсно, така інформація була розташована відповідачем на власній сторінці в мережі Facebook та стосувалась неякісного надання послуг.

Згідно рішення Головного управління Держпродпоживслужби в Дніпропетровській області про державну реєстрацію потужностей від 13.10.2017 - ТОВ «Контракт Продрезерв 5» здійснює діяльність у закладах громадського харчування: стаціонарна потужність (а.с.12).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не навів доказів, які б в свою чергу спростовували інформацію, зазначену відповідачем в соціальній мережі Facebook щодо надання ТОВ «Продрезерв 5» неякісних послуг харчування у шкільному закладі.

Відповідно до ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст.34).

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч.1 ст.277 ЦК України спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.12 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Статтею 10 Конвенції, ратифікованої Україною, яка відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч.2 ст.10 Європейської конвенції з прав людини, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що позивачем не доведено наявність юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову.

Дослідивши зміст інформації, поширеної відповідачем у своїй публікації на персональній сторінці в соціальній мережі «facebook», колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для втручання у право ОСОБА_1 на поширення інформації, яка хоч і містить некоректні висловлювання, але не підлягає спростуванню, а отже відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Контракт Продрезерв 5" залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.