ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Чернівці

справа № 6-13/12

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Кулянди М.І., Перепелюк І.Б.

секретар : Скрипка С.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2012 року у цивільній справі за поданням відділу Державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, головуючий у І-й інстанції - Маковійчук Л.Р.,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2012 року старший державний виконавець ВДВС Путильського РУЮ Водовоз О.А. звернувся до суду із поданням, в якому просив тимчасово (до виконання своїх боргових зобов'язань) обмежити ОСОБА_1 О. у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні ВДВС Путильського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-932 від 13 квітня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Наші Люди» коштів в сумі 11 347,99 грн..

Виконавчий лист прийнятий до виконання 31 травня 2006 року, про що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Боржник виконавчий документ у встановленому законом порядку не оскаржував.

Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2012 року тимчасово обмежено громадянину ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні зазначеного подання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна

_________________________________________________________________________________________________________________________

Провадження №22-ц/822/67/18 Категорія: 81 Доповідач: Литвинюк І.М.

скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з положень ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», п.8 ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням суду про стягнення на користь кредитної спілки «Наші Люди» суми заборгованості у розмірі 11 347,99 грн.

Проте з вказаним висновком суду колегія судів апеляційного суду погодитись не може.

Судом встановлено, що 02 квітня 2012 року до суду надійшло подання старшого державного виконавця ВДВС Путильського РУЮ Водовоз О.А. від 02 квітня 2012 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України з тих підстав, що на виконанні ВДВС Путильського РУЮ знаходиться виконавчий лист №2-932 від 13 квітня 2006 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Наші Люди» в сумі 11 347.99 грн.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» (в редакції на момент розгляду подання в суді першої інстанції) громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» (в редакції на момент розгляду подання в суді першої інстанції) на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції на момент розгляду подання в суді першої інстанції) передбачено, що державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

У поданні державного виконавця вказано, що виконавчий лист №2-932 прийнято до виконання 31 травня 2006 року та постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Боржник виконавчий документ у встановленому законом порядку не оскаржував. Згідно з отриманими відомостями, боржник має намір виїхати за межі України, і робиться висновок, що наявність в особи невиконаного зобов'язання, покладеного на нього, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

З аналізу приписів ст.76 ЦПК України у системному зв'язку з п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент розгляду подання в суді першої інстанції) вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження самостійно не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Вказівка ж у зазначеному поданні про те, що наявність в особи невиконаного зобов'язання, покладеного на нього, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, суперечить викладеним вище правовим положенням про необхідність встановлення у такому випадку наявності ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України було застосовано судом першої інстанції без достатніх підстав, а тому ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2012 року слід скасувати та у задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Путильського РУЮ Водовоз О.А. відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Путильського районного суду Чернівецької області від 04 квітня 2012 року скасувати.

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Путильського районного управління юстиції про тимчасове обмеження громадянина ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: М.І. Кулянда

І.Б. Перепелюк