Справа № 732/1061/18
Провадження № 2/732/521/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючої судді Лиманської М.В.,

в присутності секретарів Пінчук С.М., Бруй І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області, ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

24.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок № 36 з надвірними будівлями по вул. Луговій в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області в порядку спадкування після смерті його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були членами колгоспного двору домоволодіння № 36 по вул. Луговій в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області. 20.08.2009 року померла мати позивача ОСОБА_4 17.08.2017 року помер батько позивача ОСОБА_3. Позивач своєчасно звернувся до державного нотаріуса Городнянської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу. Однак в оформленні спадкового права на спірний будинок позивачу відмовлено листом № 1323/02-14 від 18.06.2018 року, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на вищевказане спадкове майно. Вказані обставини є причиною звернення до суду.

У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній повідомлений належним чином. Надав суду заяву від 03.08.2018 року про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. ( а.с. 27,35,57 ).

Представник відповідача - Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Сільський голова Тупичівської сільської ради ОСОБА_5 надала до суду заяву від 25.10.2018 р. про розгляд справи без їх участі, проти вимог ОСОБА_1 Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області не заперечує.( а.с. 66).

Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. ( а.с.63).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.(а.с.65).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За даними паспорта громадянина України серії НК № 678215 встановлено, що його видано Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 02.09.1999 року ОСОБА_1, 05 квітня1951 року народження. (а.с.6).

Дослідженням свідоцтва про народження позивача серії ІІ-ЯР № 555297 встановлено, що його батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 20 серпня 2009 року в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ № 109863. (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла все своє майно позивачу.

За даними спадкової справи №18/2010, відкритої 17.02.2010 року, спадщину ОСОБА_4 прийняв за заповітом позивач. Переживший спадкодавця чоловік ОСОБА_3 та дочка спадкодавця ОСОБА_2 письмовими заявами на адресу Городнянської районної нотаріальної контори 17.02.2018 року відмовились від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 Свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок не видавалось. (а.с. 39-49)

ОСОБА_3 помер 17 серпня 2017 року в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕЛ № 305088. ( а.с. 9 ).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом.

З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 22 листопада 2001 року встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів все своє майно ОСОБА_1. Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі № 42. (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. 25.10.2017 року нотаріусом заведена спадкова справа № 132/2017 до майна ОСОБА_3, який помер 17 серпня 2017 року ( а.с. 51-56). За даними спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 увійшов житловий будинок № 36 по вулиці Луговій в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області.

Так, з довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 11 травня 2018 року № 222 встановлено, що в будинку № 36 по вулиці Луговій в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області станом на 01.07.1990 року були постійно зареєстровані та постійно проживали : ОСОБА_3 якому належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; ОСОБА_4 якій належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не втратили права на майно. Відомості про виділення земельної ділянки під будівництво господарчих споруд та будинку № 36 по вул. Луговій у селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області відсутні. (а.с.13).

Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок.

За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на момент їх смерті мали у власності по ? частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 36 по вул. Луговій в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області, оскільки ці частини спірного будинку були набуті ними за життя як членами колгоспного двору.

З рішення виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27 липня 2011 року № 29 встановлено, що виконком Бурівської сільської ради вирішив оформити правовстановлюючі документи станом на 01.07.1990 року на житловий будинок, який знаходиться в селі Бурівка, вул. Лугова, буд. № 36, Городнянського району Чернігівської області та видати свідоцтво про право власності громадянам ОСОБА_3; ОСОБА_4. Зобов'язати ОСОБА_3 зробити технічну документацію і зареєструвати будинок в Городнянському бюро технічної інвентаризації. (а.с.14).

Як встановлено судом, спадкодавці за життя не зареєстрували своє право власності на їхні частки у спірному будинку. (а.с.11)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач позбавлений можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавців на спірний будинок не було зареєстроване за їх життя. Відмова нотаріуса оформити спадкове право підтверджена письмово (а.с.11.)

Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою.

Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт.

З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта встановлено, що житловий будинок № 36 по вул. Луговій в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області позначений на плані: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, загальною площею 65,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 18,5 кв.м., допоміжною 47,4 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, б1-1 сарай, б2 погріб, В-1 сарай, в погріб, № 1 ворота з хвірткою. ( а.с. 15-16).

Згідно звіту про оцінку майна № 39 встановлено, що вартість житлового будинку, що знаходиться по вулиці Луговій, буд. 36 в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області становить 22406,00 грн. (а.с.4-5).

Таким чином, врахувавши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підтверджені належними доказами справи, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 328,392,1262,1268,1270,1297 ЦК України, ст.4, 5, 17, 206, 211, 223, 247, 264, 268, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 36 по вул. Луговій у селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що зазначені у технічному паспорті на житловий будинок під літерами: А-1 житловий будинок, а-1 веранда, загальною площею 65,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 18,5 кв.м., допоміжною 47,4 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, б1-1 сарай, б2 погріб, В-1 сарай, в- погріб, № 1 ворота з хвірткою, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.08.2009 року, та ОСОБА_3, який помер 17.08.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення.

Суддя М.В.Лиманська