Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/220/18

Номер провадження: 2/511/255/18

22 березня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання ОСОБА_1В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_3, який зареєстрований 28 квітня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №213. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. Посилаючись на дані обставини позивач просила шлюб з відповідачем розірвати, так як їх спільне проживання в шлюбі не можливе і вона не бажає підтримувати подружні відносини.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та наполягала на розірвання шлюбу з відповідачем. ( а.с.19).

Відповідач ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с. 20), надав заяву про визнання позову в частині розірвання шлюбу, але заперечував проти стягнення з нього судових витрат, просив розглянути справу у його відсутності (а.с.24)..

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 квітня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №213, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 143090(а.с.3).

Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 364337, актовий запису № 521 (а.с.4 ) та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 487697, актовий запису № 342 ( а.с.5 )

Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо.

Причиною розпаду сім`ї є те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними припинилися шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство.

По домовленості між сторонами діти після припинення шлюбних відносин проживають з позивачкою, а відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 28.02.2017 року по справі №511/2531/16-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. до досягнення сином повноліття, тобто до 01.08.2031 року, а після цієї дати стягнути аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття, тобто до 27.07.2034 року.( а.с. 6-7).

Позивач на розірвання шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно.

При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим, тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої доньки.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачка просить відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені її особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати, згідност.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 24,ч.3ст.105,110,112,113,115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4,18,19,48,76-81,95,211,247,258-259,263, 265, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Чижевська) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 28 квітня 2011 року Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на підставі актового запису №213, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_3, жінці змінити на дошлюбне прізвище Чижевська.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Чижевська) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 704,80грн.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук