РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

при секретаря Левчук Д.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що 13 травня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 взяла у неї в борг грошову суму в розмірі 11 600,00 грн. із зобов'язанням повернути вказану суму повністю у термін до 30.06.2015 року. Вказує, що з невідомих її причин, станом на сьогоднішній день, відповідачем повернуто 2000, 00 грн., решта суми у розмірі 9600, 00 грн. відповідачем не повернута, на її неодноразові телефонні звернення ОСОБА_2 не реагує. 09.03.2018 року на адресу Відповідача по справі нею було направлено Лист-претензію з вимогою виконати добровільно взяті на себе зобов'язання та повернути решту суми позики в розмірі 9600.00 грн. Проте станом на сьогоднішній день, вказаний лист-претензія залишені відповідачем без отримання. У звязку з цим вона звернулась до суду для захисту свого порушеного права.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.279 ЦПК України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем ОСОБА_2 ухвала та позовна заява з додатками була отримана 17 липня 2018 року. Клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 травня 2014 року між позивачем по справі ОСОБА_1 та відповідачем по справі - ОСОБА_2 було укладено договір позики у формі розписки.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 11 600,00 грн. із зобов'язанням повернути вказану суму повністю у термін до 30.06.2015 року.

09.03.2018 року на адресу Відповідача по справі було направлено Лист-претензію з вимогою виконати добровільно взяті на себе зобов'язання та повернути решту суми позики в розмірі 9600.00 грн.

Однак станом на сьогоднішній день кошти не повернуті

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов ОСОБА_2 було власноруч написано та надано позикодавцю розписку від 13 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього кодексу.

З наданого суду позивачем розрахунку трьох процентів річних, який не оспорений відповідачем, слідує, що сума трьох процентів річних становить 864 грн. 00 коп.. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим.

Оскільки кошти позивачу не повернуті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики в сумі 9600,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 три проценти річних від основної суми заборгованості в сумі 864,00 гривень

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: 33000, АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: 33000, АДРЕСА_2, ІПН:____________.

Суддя Харечко С.П.