РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, який в ході розгляду справи був збільшений про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (пятсот ) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На день звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, їхньому сину було 5 років, на даний час йому виповнилось 11 років, а тому на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання сина , оскільки зросли ціни на продукти харчування, одяг, підручники і інші необхідні товари та предмети, які необхідно купувати для потреб дитини. Окрім речей першої необхідності вона несе витрати на лікування та оздоровлення сина. Також зазначила, що відповідач є здоровою, працездатною особою. Через збільшення прожиткового мінімуму, а відповідно й витрат на утримання дитини, змушена звернутися до суду та просити збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів із 500 гривень до 1000 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача, з урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьками неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (пятсот ) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини , витрати на утримання такої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання сина.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В звязку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання неповнолітньої дитини.

А тому, суд при ухваленні рішення приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити розмір сплати аліментів у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, таким чином задовольнивши позовні вимоги повністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Збільшити розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 вересня 2012 року та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, 21 жовтня 2007 року, в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривень 80 коп. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Головуючий /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер