Ухвала

01 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/5668/14

провадження № 61-44465ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (далі - ПАТ «Український інноваційний банк») до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» відхилено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишено без змін.

17 вересня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) до Верховного Суду ПАТ «Українська інноваційна компанія» (колишня назва ПАТ «Український інноваційний банк»)направлено касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року, в якій скаржник просить:

- поновити строк на касаційне оскарження;

- скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ПАТ «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

В частині другій цієї ж статті вказано, що у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

До касаційної скарги додано клопотання заявника, в якому він просить визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити такий строк у зв'язку з тим, що під час розгляду даної справи інтереси ПАТ «Український інноваційний банк» представляла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якою не було передано матеріали справи представникам ПАТ «Українська інноваційна компанія».

Постанову правління Національного Банку України «Про віднесення ПАТ «Український інноваційний банк» до категорії неплатоспроможних» від 24 грудня 2015 року № 934 та рішення виконавчої дирекції ФГВФО «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український інноваційний банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 24 грудня 2015 року № 239, постанову правління НБУ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» від 22 березня 2016 року № 180 та рішення виконавчої дирекції ФГВФО «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український інноваційний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 22 березня 2016 року № 385 визнано незаконними та скасовано рішеннями судів у 2016 році, тому дії зазначеної уповноваженої особи, зокрема, отримання рішення суду, не мають юридичних наслідків.

Однак представники ПАТ «Українська інноваційна компанія» не мали можливості раніше подати касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2016 року.

Поновлення строку на касаційне оскарження є втручанням у принцип res judicata. Тому особа, яка подає клопотання про поновлення строку, має діяти негайно з моменту, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про рішення, що підлягає оскарженню.

Оскаржувана ухвала Апеляційного суду м. Києва постановлена 26 липня 2016 року, зареєстрована в реєстрі 07 серпня 2016 року та оприлюднена 10 серпня 2016 року.

За таких обставин скаржник, який самостійно подав позов до суду першої інстанції 14 березня 2014 року, не був позбавлений можливості виявити зацікавленість у результатах розгляду справи та своєчасно дізнатися про наявність судового рішення.

З моменту постановлення судом апеляційної інстанції ухвали від 26 липня 2016 року до звернення скаржника з касаційною скаргою минуло понад два роки.

З огляду на викладене, наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки не виправдовують пропущення строку на касаційне оскарження більше ніж на два роки.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені публічним акціонерним товариством «Українська інноваційна компанія», неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько