Провадженння № 2-з/522/540/18
У Х В А Л А

06 листопада 2018 року м. Одеса

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Науменко А.В. слухається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 631 099 грн. 18 коп.

Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, а саме на: нежитлову будівлю, Кошара, загальною площею 490,8 кв.м., за адресою: Одеська область, Березівський район, село Чижове, вулиця Перемоги, будинок 86 А; транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 109 CDI, 2005 р.в., дата державної реєстрації 06.12.2012, а також заборони субєктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь які дії стосовно зазначеного майна, яке належить ОСОБА_2

В судове засідання зявився представник позивача, заявлене клопотання підтримав, на задоволенні клопотання наполягав.

Представник позивача посилається на те, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно повернути борг позивачу на підставі розписки про отримання позики, у визначеному розмірі, а також уникає спілкування з позивачем та не реагує на його пропозиції щодо врегулювання спору на досудовій стадії, ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з метою захисту своїх прав та інтересів та стягнення з ОСОБА_2 в судовому порядку матеріальної шкоди.

На думку сторони позивача, небажання відповідача врегулювати спір на досудовій стадії однозначно свідчить про спробу уникнути цивільної відповідальності та в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, це може значно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів, з дня її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Судом встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 06.06.2012, витягу з Державного реєстру правочинів та витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, які містяться у матеріалах справи, відповідачу належить майно, а саме: нежитлова будівля, Кошара, загальною площею 490,8 кв.м., за адресою: Одеська область, Березівський район, село Чижове, вулиця Перемоги, будинок 86 А, та транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 109 CDI, 2005 р.в., дата державної реєстрації 06.12.2012.

Також судом встановлена приблизна співмірність суми заявлених позовних вимог із вартістю майна на день звернення із заявою про забезпечення позову, а саме, що згідно звіту про оцінку від 30.10.2018 року нежитлової будівлі, Кошари, загальною площею 490, 8 кв.м., її вартість становить - 283333 грн., а згідно роздруківки даних сайту https://auto.ria.com за відповідними критеріями приблизна вартість автомобілю становить 240000 грн.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На думку сторони позивача, небажання відповідача врегулювати спір на досудовій стадії однозначно свідчить про спробу уникнути цивільної відповідальності, та вразі невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити, або навіть унеможливити виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» позови майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Забезпечення позову вказаним способом не може завдати відповідачу збитків, оскільки не обмежує власника в праві використання автомобіля жодним чином, тому у позивача відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, за наявності яких законодавець встановив обов'язок суду щодо застосування зустрічного забезпечення (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи викладене, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, та накладення арешту на квартири, на думку суду, у повній мірі забезпечить позовні вимоги в межах предмету спірних відносин між сторонами. При цьому суд не може вжити заходи забезпечення , яки є фактично тотожними задоволенню позовних вимог до вирішення спору по суті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За вищезазначених підстав, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, тільки в частині накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

Керуючись ст. ст.149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, а саме на:

-нежитлову будівлю, Кошара, загальною площею 490,8 кв.м., за адресою: Одеська область, Березівський район, село Чижове, вулиця Перемоги, будинок 86 А;

-транспортний засіб Mercedes-Benz Vito 109 CDI, 2005 р.в., дата державної реєстрації 06.12.2012.

Відомості відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1., який мешкає за адресою: 65014, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_2, який мешкає за адресою: 65026, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси.

Повний текст ухвали складено 07 листопада 2018 року.

Суддя А.В. Науменко