Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3646/18 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т.М.
Категорія 59 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1,

на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 10 вересня 2018 року суддею Вдовиченко Т.М. у м. Бердичеві,

у справі №274/3646/18 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на дітей,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила видати судовий наказ про зобов'язання щомісячно стягувати на користь двох неповнолітніх дітей аліменти з їх батька ОСОБА_2 до досягнення ними повноліття у мінімально визначеному державою розмірі - 50 % прожиткового мінімуму на дітей у віці від 7 до 18 років, що з 01 липня 2018 року становить 972грн на кожну дитину, а саме: 972 грн щомісячно на користь ОСОБА_3, 2002 року народження та 972 грн щомісячно на користь ОСОБА_4, 2006 року народження.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2018 року у видачі судового наказу ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права та її конституційного права на розумні строки розгляду заяви, просить скасувати ухвалу про відмову у видачі судового наказу та ухвалити нове судове рішення про задоволення її вимог.

На її думку, у заяві вона додержалась вимог ст. 161 ЦПК України, проте суддя безпідставно відмовив у видачі судового наказу, позбавивши її дітей достатнього життєвого рівня.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 правомірно заявила вимогу про видачу судового наказу, скориставшись своїм правом, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому суддею помилково застосовано положення п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Крім того, заява про видачу судового наказу відповідає формі та змісту, визначених ст. 163 ЦПК України, а тому суддя, постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, також помилково застосував положення п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

За таких обставин оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.

Враховуючи, що ухвалення судового рішення за заявою про видачу судового наказу перебуває поза межами повноважень суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом скасування ухвали судді та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.