У Х В А Л А

30 листопада 2018 року

м. Київ

справа №350/1685/17

провадження № 61-47211ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Рожнятівського районного нотаріального округу Присяжнюк Світлана Миколаївна про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ :

31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Рожнятівського районного суду від 20 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого в шлюбі та про визнання права власності, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 122595 гривень. Вказане рішення суду ОСОБА_1 не виконала у зв'язку відсутністю коштів у боржника чи майна за рахунок якого можливо здійснити стягнення. Проте, 21 жовтня 2016 року ОСОБА_1, за договором дарування передала у власність належний їй магазин продовольчих товарів та земельну ділянку, яка призначена для обслуговування магазину своєму синові ОСОБА_3, який розташований по АДРЕСА_1. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 27 липня 2017 року ОСОБА_3 є власником магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», який знаходиться по АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є студентом, навчається у Львівському медичному університеті на денній формі навчання, а тому не може здійснювати господарську діяльність самостійно, ОСОБА_1 продовжує фактично володіти та користуватися цим майном, вищезазначені договори фіктивні та такі, що не були направлені на настання реальних правових наслідків, просив визнати договори дарування приміщення магазину та земельної ділянки за № 816 та № 818 від 21 жовтня 2016 року недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочинів. Зобов'язати приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Присажнюк С.М. внести відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та в Реєстр прав власності на нерухоме майно про скасування договору дарування серії та номер 816 від 21 жовтня 2016 року та договору дарування, серія та номер 818 від 21 жовтня 2016 року.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 15 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 задоволено частково: рішення районного суду від 15 травня 2018 року в частині стягнення п'ять тисяч гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 п'яти тисяч гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу. В решті оскаржуване рішення суду залишено без змін.

15 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що повний текст постанови було направлено Івано-Франківським апеляційним судом 16 жовтня 2018 року, а отриманий скаржником 20 жовтня 2018 року, що підтверджується копією конверту з зазначеним номером квитанції та відомостями, то містяться в відкритому реєстрі поштових відправлень Укрпошта.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами обставинами справи та визначеними правовідносинами, а саме про визнання договорів дарування недійсними, правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, може бути визнана малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко