ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3560/17 Номер провадження 22-ц/814/584/18Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий-суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» - адвоката Поліщук Лідії Іванівни

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року, постановлене суддею Гальченко О.О.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант», третя особа: ОСОБА_4, про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

30.11.2017 ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» про страхове відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 14 458,55 грн. та судових витрат у розмірі 640,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.09.2016 з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_6 та цивільна відповідальність якого застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант»,пошкоджено належний їй автомобіль «Mercedes-bensz», д.н.з.НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_5 Оскільки листом від 20.01.2016 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовило їй у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на неправдивість наданої нею інформації щодо страхового випадку, вона вимушена звернутися в суд за захистом свого права.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 8 839,00 грн. та понесені судові витрати у розмірі 391,25 грн.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована. Визначаючи до стягнення розмір страхового відшкодування, районний суд врахував, як належний і ніким не оспорюваний доказ, висновок про вартість майна з визначенням розміру такої шкоди.

Із рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з'ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що з моменту подання заяви позивача до страховика про відшкодування та до теперішнього часу не надано доказів винуватості ОСОБА_4, а саме, відсутнє судове рішення про визнання його винним у ДТП, а пояснення учасників ДТП суперечать висновку №2016-1212 від 12.12.2016 експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень, правова оцінка якого судом надана не була.

Заперечує визначений судом до відшкодування розмір матеріальної шкоди, що склав 8 839,00 грн. з урахуванням суми ПДВ, посилаючись на положення ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Не погоджується з оцінкою, наданою районним судом його клопотанням про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, як безпідставне затягування розгляду справи, оскільки таке клопотання узгоджується з приписами ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

За правилом ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.

Судом установлено, що 22.09.2016 о 18.30 год. у с.Супруніка Полтавського району по вул. К.Шосе, 1 А (на парковці біля магазину «METRO») сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes-bensz», д.н.з. НОМЕР_5 належним на праві власності ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_6., під керуванням ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант».

На місці скоєння ДТП складено повідомлення страховій компанії про дорожньо-транспортну пригоду, згідно якого водій автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_6 - ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні ДТП. В описі пошкоджень транспортного засобу при ДТП вказано: деформація лівої дверки, поріг лівої дверки./т.1 а.с.7, 97/

Протоколом огляду транспортного засобу позивача від 27.09.2016 за вказані пошкодження, що пов'язані з аварією: двері ліві деформовані - підлягає заміні і фарбуванню; поріг лівих дверей - ремонту і фарбуванню; молдинг дверей передніх лівих - заміні./т. 1 а.с.127/

Згідно рахунку ТОВ «Компанія» Стар Лайн» № вартість заміни, рихтування та фарбування пошкоджених елементів становить суму 14 458,55 грн./т. 1 а.с.8/

Згідно звіту №19-D/25/6 від 12.10.2016, складеного ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ» вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mercedes-bensz», д.н.з. НОМЕР_5, становить 8 839,72 грн./т.1 а.с.130-136/

20.01.2017 ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовлено ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з неможливістю встановити дійсні обставини дорожньо-транспортної пригоди./т.1 а.с.145-146/

Частково задовольняючи позов та стягуючи із страхової компанії на користь позивача 8 839,00 грн. відшкодування, суд першої інстанції виходив з положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», доведеності обставин ДТП, за яких пошкоджено автомобіль позивача, та звіту про оцінку майна від 12.10.2016 №19-D/25/6/1016, яким визначена вартість матеріального збитку.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду. Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням, заперечення встановлених обставин та переоцінки доказів.

ЦПК України зобов'язує учасників справи надавати суду докази на підтвердження своїх вимог і заперечень (ст.81 ЦПК України), а суд - належним чином оцінити ці докази (ст.89 ЦПК України).

Апеляційний суд визнає неспроможними та відхиляє доводи апеляційної скарги з посиланням на норми КУпАП щодо обов'язковості в даній справі рішення суду щодо визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України.

Статтею 33.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Учасники ДТП, що стала підставою для страхового відшкодування, дотрималися вимог вказаної норми: склали належним чином у встановленій формі повідомлення та направили його страховій компанії.

У відповідь ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомленнями №22/3850 та №22/3851 від 29.09.2016, направленими на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_3, запропонувала останнім подати заяву про страхове відшкодування з пакетом документів та відомостями про банківські реквізити заявника (за наявності). /т.1 а.с.106.107/. Крім того, саме на замовлення страхової компанії 12.10.2016 оцінювач ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ» провів оцінку та визначив вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-bensz», державний знак НОМЕР_5, на суму 8 839,72 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги, що вина ОСОБА_4С у скоєнні ДТП має бути встановлена у судовому порядку, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки предметом спору є здійснення страхового відшкодування, а не факт ДТП, перелік документів, що додається разом із заявою про страхове відшкодування, визначений ст.35.2 цього ж Закону, не вимагає постанови суду про визнання особи винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона сталася за участі двох джерел підвищеної небезпеки.

Подальші дії страхової компанії щодо переоцінки обставин, викладених у повідомленні про наслідки ДТП шляхом проведення транспортно-трасологічного дослідження, переоцінки розміру матеріального збитку, що підлягає відшкодуванню страховою компанією, - апеляційним судом оцінюються критично, а обставини, вказані у зазначених дослідженнях, до уваги не приймаються, оскільки вони спростовуються вірно встановленими судом першої інстанції обставинами ДТП та її наслідків.

Апеляційним судом відхиляються доводи відповідача про те, що пояснення учасників ДТП суперечать висновку №2016-1212 від 12.12.2016 експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень, з таких підстав.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, експерт зобов'язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз'яснити його.

Згідно з пунктом 3.5 указаної Інструкції у випадку, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Таким чином, можливість проведення дослідження за фотознімками без натурного огляду об'єкта дослідження пов'язана з наявністю певних умов та можлива лише у випадку відсутності об'єктивної можливості для доступу до цього об'єкта.

Будь-яких причин, які б унеможливили, перешкоджали чи утруднили доступ спеціалісту для огляду пошкодженого транспортного засобу, відповідач не зазначив, а суду не надано доказів повідомлення сторін ДТП про проведення вказаного дослідження та необхідності надання на дослідження транспортних засобів.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що висновок від 12.12.2016 за №2016-1212 експертного транспортно-трасологічного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень не є належним та допустимим доказом у справі.

Враховуючи викладене, не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги про неправильне визначення розміру матеріальної шкоди та стягнення суми відшкодування з урахуванням ПДВ.

Статтею 36.2 Закону визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до висновку про вартість майна від 12.10.2016 №19-D/25/6/1016, складену оцінювачем ТОВ «Промислова компанія «СЕЛТИМ» Стеченко О.Д., вартість матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, заподіяного власнику майна MERSEDES-BENZ Vito 110 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_5, внаслідок його пошкодження станом на 12.10.2016, складає 8 839,72 грн./т.1 а.с. 131-138/

Сам по собі висновок не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, пов'язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ.

Разом з тим указана обставина не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки спір по суті вирішено судом правильно.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року роз'яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України.В разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо реалізації ним права на участь у судовому засіданні шляхом його проведення в режимі відеоконференції апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони не були підставами для часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно постановлено на підставі повного з'ясування фактичних обставин, вірного застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Альфа-Гарант» - адвоката Поліщук Лідії Іванівни - залишити без задовольняння.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27.11.2018.

Головуючий - суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак