Справа № 199/1672/16-ц
УХВАЛА

08.05.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.

секретарі: Шеленок С.М.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В березні місяці 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування скарги зазначив, що виконавчий документ - ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року по цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) направлений до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України рекомендованою кореспонденцією за ШКІ 972. Даний виконавчий документ державним виконавцем 26 січня 2018 року.

Повідомлення головного державного виконавця Канцедал О.О. № 55793059/20.1/12 датовано - «15.02.2018» - тобто після спливу двадцяти одного дня, з яких чотирнадцять днів робочих. Таким чином заявник вважає, що державним виконавцем порушений термін прийняття рішення який повинен складати три робочі дні. Разом з тим саме повідомлення повинне було бути надіслано не пізніше наступного дня з моменту його винесення, проте було надіслано лише 26.02.2018 року, після спливу одинадцяти днів з моменту винесення повідомлення.

Також, заявник ОСОБА_1 не згоден з прийнятим рішенням державного виконавця про повернення виконавчого документу, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, шо спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У своїй заяві стягувач ОСОБА_1 просить також виконати частину рішення суду стосовно стягнення з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 повязаних з явкою до суду у розмірі 38,68 грн. Боржником за виконавчим документом є Державна казначейська служба України. Таким чином, вищезазначений виконавчий документ підлягає виконанню органами державної виконавчої служби у частині стягнення коштів.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просить суд Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_3, на виконання до якого надійшов виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 21 червня 2017 року по цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) щодо порушення строків вчинення процесуальної дії, який встановлений частиною 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження»; Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_3, на виконання до якого надійшов виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 21 червня 2017 року по цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) в частині недотримання законодавчих строків направлення на адресу ОСОБА_1 повідомлення № 55793059/20.1/12 датованого «15.02.2018»; Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_3, на виконання до якого надійшов виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 21 червня 2017 року по цивільній справі № 199/1672/14-ц (4с/199/41/17) щодо письмового повідомлення 15.02.2018 № 55793059/20.1/12 ОСОБА_1, про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання; Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_3, негайно прийняти до виконання виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 21 червня 2017 року по цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) та у триденний строк з моменту отримання даної ухвали направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82. за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро; Витрати по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 у готівковій формі покласти на боржника - Державну казначейську службу України; Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України ОСОБА_3 упродовж п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали повідомити суд і повідомити ОСОБА_1 про виконання даної ухвали рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення; Стягнути з відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України судовий збір за розгляд справи; Стягнути з відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язаних з явкою до суду у порядку ст. 138 ЦПК України, за правилами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590, як компенсацію за відрив від звичайних занять у зв'язку з явкою до суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні викладених в скарзі та наполягав на її задоволені.

Представник відділу примусового виконання рішень в судовому засіданні надала пояснення проти вимог в скарзі, надала до суду відзив на скаргу та просила в задоволені скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо...

Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається із копій матеріалів ВП № 55793059 ухвала № 199/1672/16 від 21 червня 2017 року була передана до виконання державному виконавцю 13 лютого 2018 року, а тому посилання Заявника на «отримання відділом ПВР ДДВС МЮУ ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року по справі № 199/1672/16-ц саме 26.01.2018 року» є безпідставним та необгрунтованим.

Вже 15 лютого 2018 року за результатами розгляду заяви від 18 січня 2018 року про прийняття до виконання виконавчого документа старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено повідомлення від 15.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття, до виконання.

Таким чином, із вищевикладеного вбачається, що старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при винесенні повідомлення від 15.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання було дотримано ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження ВП № 55793059 вбачається, що заявник звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 18 січня 2018 року про прийняття до виконання виконавчого документа, що була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.01.2018 за№ 2596-33-18.

15.02.2018 за результатами розгляду заяви від 18 січня 2018 року про прийняття до виконання виконавчого документа старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено повідомлення від 15.02.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, з посиланням на те, що на підставі Постанови КМУ від 03 серпня 2011 року №845 вищезазначений виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби у частині стягнення коштів.

Відповідно до п.4 розділу І Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний суд України, Верховний суд України тощо.

Вказаний виконавчий документ повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у цьому виконавчому документі є один стягувач, на користь якого стягнуто з одного боржника грошову суму.

Відповідно до ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, шо спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд також вважає, що повернення виконавчого документа з наведених вище підстав порушує право ОСОБА_1 як стягувача на задоволення його вимог, повязаних з виконанням ухали суду.

Враховуючи викладене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 обгрунтовуваною та такою, що підлягає задоволенню, а тому слід визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, до якого на виконання надійшов виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) щодо письмового повідомлення 15.02.2018 № 55793059/20.1/12 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання, а також зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, вчинити дії, повязані з виконанням виконавчого документу, а саме ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1):індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро.

Згідно частин 2 та 3 статті 138 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, слід стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 201,69 грн.

Керуючись, ст.ст. 138, 383-385 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, про визнання неправомірною бездіяльність, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, до якого на виконання надійшов виконавчий документ, а саме ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) щодо письмового повідомлення 15.02.2018 № 55793059/20.1/12 ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягуючу без прийняття до виконання.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3, вчинити дії, повязані з виконанням виконавчого документу, а саме ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2017 року у цивільній справі № 199/1672/16-ц (4с/199/41/17) та направити стягнуті кошти у готівковій формі через відділення «Укрпошти» № 82, за місцем проживання ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1):індекс - 49082, вулиця Передова, будинок 617 в м. Дніпро.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Дніпро, вул.. Передова, 647 ) компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 201,69 грн.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

В решті скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її постановлення.

Суддя О.Г.Скрипник