Номер провадження: 22-ц/785/2748/18
Номер справи місцевого суду: 2-1360/2003
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.03.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області Таварткіладзе О.М. вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до кооперативу «Наддністрянський» про визнання угоди такою, що сталася та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.01.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року було залишено без руху, апелянту надавався строк не більше 10 днів з моменту отримання ухвали на звернення до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням інших поважних причин пропуску строку та оригіналом квитанції про доплату судового збору в сумі 280 гривень.

Вищевказану ухвалу ОСОБА_2 отримав 12.02.2018 року, а його представник ОСОБА_6 14.02.2018 року (а.с.36, 44).

22.02.2018 року апелянт сплатив судовий збір в сумі 280 гривень та надав оригінал квитанції.

22.02.2018 року та 26.02.2018 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявами про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року.

В заявах про поновлення строку, апелянт зазначає наступне:

- кооператив «Наддністрянський» був заснований у 1992 році, займався виготовленням біжутерії, пошивом верхнього жіночого одягу, переробкою второвини;

- ОСОБА_2 був членом зазначеного кооперативу «Наддністрянський» з самого його початку, проте ніколи не був його головою;

- житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, пров. Першотравневий, 10 раніше належав члену зазначеного кооперативу ОСОБА_7, яка продала його кооперативу для збільшення статутного фонду кооперативу, що підтверджується випискою з рішення № 283 від 20.06.1991 року;

- в подальшому, у зазначеному житловому будинку з господарськими спорудами, який був придбаний за кошти кооперативу «Наддністрянський» та після проведення його капітального ремонту та збільшений у загальній площі, здійснював у ньому свою комерційну діяльність;

- у листопаді 2003 року зазначене домоволодіння було зареєстровано за кооперативом «Наддністрянський» на праві колективної власності, що підтверджується витягом про реєстацію права власності від 03.11.2003 року;

- у звязку з неможливістю у подальшому здійснювати підприємницьку діяльність члени кооперативу «Наддністрянський» вирішили продати домоволодіння з господарськими спорудами сторонній особі, а гроші, отримані від його продажу повинні були бути розділеними між членами кооперативу, які перебували колективними власниками зазначеного приміщеня;

- ОСОБА_5 як на той час так і день його смерті спочатку тимчасово, а потім постійно, проживав у зазначеному житловому будинку що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, пров. Першотравневий, 10 та узяв на себе обовязок знайти покупця для його продажу;

- одночасно з цим, 25.12.2003 року, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_2 виступили засновниками та зареєстрували у м.Одеса Товариства з обмеженою відповідальністю « ЮГМРАМОР-ГРАНИТ», під яке ОСОБА_5 отримав на зазначене підприємство декілька кредитів, проте використав їх у своїх власних цілях для придбання нерухомості, обіцяючи ОСОБА_2 повернути кредитні грошові кошти з відсотками;

- кредитор з Америки, ОСОБА_8, який давав на зазначене товариство кредити, через мене, ОСОБА_6, звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області до ОСОБА_5 та ТОВ « Югмрамор-гранит», директором якого був ОСОБА_2, з позовом про стягнення боргу, який довгий час не могли розпочати у звязку з відсутністю ОСОБА_5, проте після встановлення його реєстрації у Малиновському районі м.Одеси, справа була передана до Малиновського районного суду м.Одеси;

- 15.11.2014 року, під час розгляду Малиновським районним судом м.Одеси позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ТОВ « Югмрамор-гранит», директором якого був ОСОБА_2 про стягнення боргу, судом було отримано інформацію, що 13.01. 2013 року ОСОБА_5 помер та його спадкоємці ОСОБА_9 та ОСОБА_10, 29.07.2013 року отримали спадщину до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Сухий Лиман, пров. Першотравневий, 10, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 29.07.2013 року;

- 17.11.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного відділу міліції з заявою про скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.191 КК України та підробки документів у цивільній справі № 2-1360/2003, яке було прийняте до провадження за реєстраційним номером № 9485.

В процесі розгляду Малиновським районним судом м.Одеси цивільної справи за позовом ОСОБА_6, так як ОСОБА_8 переуступив йому право вимоги з спадкоємців ОСОБА_5 боргу, стороною по справі якого також був ОСОБА_2, до кінця розгляду цієї справи, розгляд якої закінчився 07.12.2017 року в апеляційному суді Одеської області, до відділу поліції про отримання результатів його заяви ОСОБА_2 не звертався.

- 05.12.2017 року, після звернення до Овідіопольського ВП, ОСОБА_2 отримав копію висновку, у якому зазначено, що матеріали за його заявою, про скоєння ОСОБА_5О кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.191 КК України та підробки документів у цивільній справі № 2-1360/2003 списані у архів, у звязку з неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_5

Таким чином, ОСОБА_5, як вказує апелянт, у 2003 році незаконно оформив на себе за допомогою рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.11.2003 року, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який належав кооперативу «Наддністрянський» на праві колективної власності, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Сухий Лиман, пров. Першотравневий, 10, надавши у судове засідання копію квитанції про сплату вартості будинку у розмірі 70 000 грн, які ніколи не сплачував, підробивши підпис бухгалтера, та підпис ОСОБА_2, як нібито голови кооперативу, у заяві про визнання позову та надавши копію протоколу членів кооперативу де зазначено неправдиву інформацію, що саме ОСОБА_2 був головою кооперативу, та таким чином фактично присвоїв собі майно кооперативу та не сплатив за це майно грошові кошти, які повинні бути розділеними між членами кооперативу та цим порушив особисті права як ОСОБА_2 так і інших членів ліквідованого кооперативу «Наддністрянський», які своїм власним майном, устаткуванням, грошима забезпечували його діяльність.

Апелянт зазначає, що офіційно через канцелярію суду заяву про отримання копії рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.11.2003 року ОСОБА_2 не писав, у звязку з чим, ним, його представником на підставі довіреності від 12.12.2017 року були вивченні 14.12.2017 року матеріали справи.

За таких обставин, дату отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення необхідно вважати дату ознайомлення представником з матеріалами справи 14.12.2017 року.

Проте, викладені апелянтом причини та обставини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.11.2003 року, спростовуються наступним:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа № 509/170/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_8, ТОВ «Югмрамор-Граніт» про стягнення боргу.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року у задовленні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_8, ТОВ «Югмрамор-Граніт» про стягнення боргу відмовлено у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07.12.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково., рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.07.2017 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення боргу, треті особи ОСОБА_8, ТОВ «Югмрамор-Граніт» про стягнення боргу.

У вказаній справі, ОСОБА_6 виступав від власного імені, як правонаступник кредитора ОСОБА_8 за договором переуступки права вимоги від 20.04.2014 року.

ОСОБА_2 від імені якого подано дану апеляційну скаргу учасником справи № 509/170/14-ц не був.

Разом з тим, ОСОБА_2 звертався до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою від 05.11.2014 року про ознайомлення з матеріалами справи № 2-1360/2003 та вимогою видати завірені копії документів зі справи, які були отримані ОСОБА_6, як представником ОСОБА_2 без зазначення дати отримання (а. с. 14). Мотивуючи пропуск процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.11.2003 року, яким задоволено вимоги ОСОБА_5 до кооперативу «Наддністрянський» про визнання угоди такою, що сталася, внаслідок чого ОСОБА_5 набув право власності на будинок, ОСОБА_6, як представник ОСОБА_2, послався на існування в Овідіопольському відділі поліції матеріалів кримінального провадження за заявою ОСОБА_2 про скоєння ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України та підробки документів у цивільній справі № 2-1360/2003, які були зписані в архів у звязку з неможливістю встановити місце знаходження ОСОБА_5, про що заявник дізнався 05.12.2017 року.

Зі змісту висновку Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 21.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 вже тоді - у листопаді 2014 року, ознайомлювався з матеріалами цивільної справи в Овідіопольскому районному суді Одеської області. З метою встановлення місця знаходження ОСОБА_5, Овідіопольським РВ ГУМВС України і в Одеській області направлені відповідні запити і до отримання відповіді на них провести повну перевірку не виявляється можливим.

Проте, наведені обставини, не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року, про яке ОСОБА_2 був обізнаний ще у листопаді 2014 року, коли звернувся до суду з відповідною заявою про отримання необхідних копій з матеріалів цивільної справи і які були отримані його представником ОСОБА_6 без вказівки дати, а сам ОСОБА_2 посилався на матеріали цивільної справи, про що зазначав у своєму зверненні до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області у листопаді 2014 року.

У листі до апеляційного суду в порядку обґрунтування пропуску процесуального строку на оскарження рішення суду в апеляційному порядку, ОСОБА_6, як представник ОСОБА_2, користуючись тим, що в його розписці про отримання матеріалів цивільної справи № 2-1360/2003 на заяві від 05.11.2014 року, не було проставлено дату отримання копій документів, зазначив, що отримав ці копії лише у грудні 2017 року.

Проте апеляційним судом додатково витребувано інформацію з Овідідопольского районного суду Одеської області з якої вбачається відсутність документального підтвердження про отримання ОСОБА_6 копій документів з цивільної справи № 2-1360/2003 саме у грудні 2017 року.

Разом з тим, як вже зазначалося, у зверненні до Овідіопольского РВ ГУМВС України в Одеській області у листопаді 2014 року ОСОБА_2 вже тоді посилався на матеріали цивільної справи № 2-1360/2003 та ухвалене судом рішення, про що зазначено у висновку Овідіопольского РВ ГУМВС України в Одеській області від 21.11.2014 року, а документальних доказів, які б вказані обставини достовірно спростовували, заявником не представлено.

З урахуванням наведеного приходжу до логічного та вмотивованого висновку про те, що апелянт отримав копії матеріалів справи № 2-1360/2003 в тому числі й рішення від 28.11.2003 року у листопаді 2014 року.

При цьому, само по собі звернення ОСОБА_2 із заявою до органу поліції про наявність ознак злочину в діях ОСОБА_5 жодним чином не створювало перешкоди для звернення з апеляційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду м. Одеси від 28.11.2003 року принаймні ще у листопаді 2014 року.

Однак апелянт подав апеляційну скаргу лише у грудні 2017 року.

Неналежне обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку не може бути підставою для втручання в принцип res judikata - остаточності судового рішення.

Невмотивоване задоволення заяви апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення ухваленого 28.11.2003 року (більше 14 років тому утворить дискримінаційне становище до інших субєктів звернення до судового захисту).

Суддя-доповідач звертає увагу, що діючим цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено право окремого оскарження процесуального рішення апеляційного суду щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

Саме тому процесуальне рішення судді про поновлення строку на апеляційне оскарження має бути достатньо обгрунтованим та заснованим на перевірених фактах, які зазначені апелянтом в якості підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року, як такого, що пропущений без поважних причин, внаслідок чого підстав для відкриття апеляційного провадження не вбачається.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи № 2-1360/2003, відповідачем за позовом ОСОБА_5 є кооператив «Наддністрянський», а сам ОСОБА_2 вказаний головою даного кооперативу. З висновку Овідідопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 21.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 заперечує свою причетність до посади голови кооперативу «Наддністрянський» та не має ніякого відношення до продажу даним кооперативом будинку № 10 по провулку Первомайському в с. Сухий Лиман Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_5

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувшись до Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області із заявою щодо ОСОБА_5 зазначив, що останній має перед ним заборгованість, про що написав відповідну розписку, але борг не повертав і тому він звертався до Малиновського районного суду м. Одеси.

У разі наявності відповідних документів, інтереси ОСОБА_2, як кредитора та можливого стягувача, можуть полягати як раз у наявності у боржника на праві власності нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення або принаймні вжито заходи забезпечення позову.

Проте, ОСОБА_2 оскаржує рішення згідно з яким ймовірний боржник набув право власності на нерухомість, якою володіють його спадкоємці, при цьому, про яке ОСОБА_12 дізнався, як він сам вказує, у листопаді 2014 року при слуханні в Малиновському районному суді м. Одеси цивільної справи за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Сам по собі пропуск строку передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України і позбавлення права вимоги з підстав ч. 4 цієї ж статті, не є підставою для порушення межі здійснення своїх прав через подання позову з наміром завдати шкоди спадкоємцям особи, від якої апелянт не отримав задоволення, як кредитор (ст. 13 ч. 3 ЦК України) та з метою зловживання процесуальними правами. Будь-якого обгрунтування захисту своїх прав та інтересів з цього приводу апелянт в поданій апеляційній скарзі не навів.

На підставі наведеного, та, керуючись ч.3-4 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись ч. 4 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст.358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 листопада 2003 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до кооперативу «Наддністрянський» про визнання угоди такою, що сталася та визнання права власності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.03.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_14