Справа № 397/985/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2018 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Отян О.В.,
при секретарі - Румянцевій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу №397/985/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вищеверещаківська сільська рада Олександрівського району Кіровоградської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
за участю : позивача - ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_4,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком №23 по вул. Тясминській в с. Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області.
В обґрунтування позову зазначила, що вона з 1995 року на праві власності володіє житловим будинком з господарськими спорудами за №23 по вул. Тясминській в с. Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області.
З її дозволу у вказаному будинку, крім неї, її сина та чоловіка, які на даний час продовжують проживати в будинку, зареєстровані двоє дорослих синів її чоловіка від першого шлюбу, відповідачі у справі, які декілька років в будинку не проживають.
ОСОБА_2 у 2008 році поїхав на навчання до м. Знамянка Кіровоградської області, а після закінчення навчання влаштувався на роботу. Додому він не повернувся. Останнє відоме їй місце його проживання вона вказала у позові, але на листи він не відповідає і стосунків з нею не підтримує.
ОСОБА_3 у 2011 році був призваний на строкову військову службу і після демобілізації у 2013 році проживав у м. Кривий Ріг, але не листувався і не підтримував стосунків з нею та зі своїм батьком.
Відповідачі ОСОБА_2, не проживаючи в її будинку з 2008 року, а ОСОБА_3 з 2011 року, залишаються в ньому зареєстрованими на даний час.
Вказана обставина заважає їй користуватись власним будинком, у тому числі реалізувати право на отримання субсидії на комунальні послуги.
Так, як відповідачі не проживають у її будинку понад 1 рік, вони втратили право користування вказаним житлом.
Відповідачі не відповідають на її листи, тому вона позбавлена можливості врегулювати даний спір в досудовому порядку. Судові витрати просила віднести за її рахунок.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.15-16).
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2018 року в звязку з увільненням судді Пляки С.Л. від виконання обовязків судді дана цивільна справа прийнята до розгляду суддею Отян О.В. та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.48-49).
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, повісткою рекомендованим листом з повідомленням по місцю проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет, причини неявки суду не повідомили (а.с.50).
Тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд даної справи за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов визнали повністю (а.с.62).
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача. Відповідачі є дітьми чоловіка позивачки. Пам»ятає як 10 років тому назад провели ОСОБА_2 до Армії , а у 2011 році ОСОБА_3. Після чого їх у селі не бачила.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що є односельцем позивачки . вона є мачухою відповідачів ( дружиною їх батька ) . Близько 10 років назад відповідачі поїхали з села і він їх більше не бачив.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його колишньою дружиною та співмешканкою на даний час. Відповідачі його сини. У 2003 році , після того як він взяв з нею шлюб, переїхав з дітьми проживати до неї будинок №23 по вул.Тясминській в с.Вищі Верещаки Олександрівського району. У цьому ж році вони зареєструвалися за вказаною адресою. У 2008 році спочатку ОСОБА_2 поїхав з дому , а в 2011 році і ОСОБА_3. Просили їх знятися з реєстрації , але ті сказали , щоб вони їх самі виписали. Спочатку спілкувалися з ними , а на даний час будь-які відносини з ними припинилися. Де зараз вони знаходяться, йому не відомо.
Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником будинку №23 по вул. Тясминській в с. Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12).
Згідно довідки Вищеверещаківської сільської ради №358 від 25.07.2018 року (а.с.10) домоволодіння по вул. Тясминська,23 в с. Вищі Верещакии належить ОСОБА_1 з 1995 року.
Згідно виписки з погосподарських книг Вищеверещаківської сільської ради №357 від 25.07.2018 року (а.с.11) у будинку по вул. Тясминська,23 в с. Вищі Верещаки зареєстровані та проживають:
- 1996-2005 роки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства, та сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10;
- 2006-2010 роки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства; син ОСОБА_9; син ОСОБА_11, який вибув 01.09.2006 року; чоловік ОСОБА_7; син чоловіка ОСОБА_2, який 22.04.2006 року пішов служити до армії, з 2008 року вибув на навчання до м. Знамянка; син чоловіка ОСОБА_3; донька чоловіка ОСОБА_12;
- 2011-2015 роки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства; син ОСОБА_9; чоловік ОСОБА_7; син чоловіка ОСОБА_2, який з 2008 року вибув на навчання до м. Знамянка; син чоловіка ОСОБА_3, який пішов служити до армії 2011 року; донька чоловіка ОСОБА_12; батько ОСОБА_13, який помер 2013 року; мати ОСОБА_14, яка померла 2015 року;
- 2016-2020 роки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова домогосподарства; син ОСОБА_9; чоловік ОСОБА_7; син чоловіка ОСОБА_2, який з 2008 року вибув на навчання до м. Знамянка; син чоловіка ОСОБА_3, який пішов служити до армії 2011 року, з 2013 року проживає в Автономній Республіці Крим; донька чоловіка ОСОБА_12, яка вибула, знявшись з місця реєстрації 03.05.2018 року.
Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до правовідносин щодо захисту права власності та вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України, ЖК Української РСР, Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру».
Згідно положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Згідно ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності зі ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 N207 - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, про зняття з реєстрації місця проживання особи.
Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником будинку з господарськими спорудами за №23 по вул. Тясминській в с. Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області, не має можливості вільно користуватися своїм майном, за умови реєстрації у ньому відповідачів. Відповідачі вселилася в будинок позивача та були там зареєстровані як члени сімї позивача, оскільки були синами її чоловіка, який проживав спільно з останньою. Відповідач ОСОБА_2 з 2008 року, а відповідач ОСОБА_3 з 2011 року в будинку позивача не проживають, спільне господарство з позивачем не ведуть, що підтверджено показами позивача, представника позивача, свідків, матеріалами справи. Сторонами не було укладено будь-яких угод щодо права користування житловим будинком.
Реєстрація без фактичного проживання відповідачів порушує права позивача як власника майна, якому належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (отримання субсидій , відчуження майна і т.д.).
Позивач має намір оформити субсидії, що є неможливим за умови реєстрації у ньому відповідачів.
Оскільки у судовому засіданні було доведено відсутність відповідачів по місцю реєстрації більше як 1 рік , що є підставою втрати права на користування цим житлом, тому вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати, понесені позивачем, за її клопотанням, віднести за її рахунок.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: вул. Тясминська,23, с. Вищі Верещаки Олександрівського району Кіровоградської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через Олександрівський районний суд до Кропивницького апеляційного суду.
Суддя: /підпис/
Рішення набрало законної сили «_____» ___________ 201 _ року.

Оригінал рішення знаходиться в цивільній справі №397/985/18 (н/п 2/397/378/18).

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_15