Провадження № 2/537/28/2018
Справа № 537/5884/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2018 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Сьоря С.І. при секретарі Яворській А.Г., за участю: представника ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради Полтавської області, міського голови м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_4, ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним розпорядження міського голови м.Кременчука ОСОБА_4 №591 КВ від 25.11.2016 року «Про звільнення з посади ОСОБА_3В.» та поновити його на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями, стягнути з КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, з дня звільнення до поновлення на роботі, стягнути з Кременчуцької міської ради за рахунок коштів місцевого бюджету на його користь у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що на підставі розпорядження міського голови ОСОБА_5 за №174- КВ від 01.07.2014 року його було призначено на посаду директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» тимчасово з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року та згідно з укладеним контрактом. На підставі цього розпорядження міського голови 01.07.2014 року з ним було укладено контракт на вказаний у розпорядженні міського голови термін, а саме: з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року.

Розпорядженням секретаря міської ОСОБА_6 ОСОБА_7 № 240-КВ від 16.09.2014 року термін дії укладеного з ним контракту на вказаній посаді було продовжено до 30.09.2015 року шляхом укладання додаткової угоди. На підставі цього розпорядження 17 вересня 2014 року з ним було укладено додаткову угоду до укладеного раніше строкового трудового договору (контракту від 01.07.2014 року) із терміном з 01 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року. Розпорядженням секретаря міської ради №214-КВ від 05.08.2015 року термін дії укладеного з ним контракту на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» продовжено до 30 вересня 2018 року шляхом укладання додаткової угоди. Згідно з цього розпорядження 05 серпня 2015 року з ним укладено додаткову угоду до укладеного 01.07.2014 року Контракту на термін з 01 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року. Розпорядженням міського голови ОСОБА_4 № 53-КВ від 09 лютого 2016 року « Про припинення трудових відносин з ОСОБА_3В.» пунктом першим - розірвано з 09.02.2016 року строковий трудовий договір, укладений з ним у формі контракту на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на підставі п.6 ч.1 ст. 40 КЗпП, та звільнено з цієї посади з 09.02.2016 року.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року його позовні вимоги задоволені частково, зокрема, визнано незаконним розпорядження міського голови ОСОБА_4 №53-КВ від 09.02.2016 року «Про припинення трудових відносин з ОСОБА_3В.» та поновлено його на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями.

04.11.2016 року ним особисто була подана заява до міського голови м. Кременчука ОСОБА_4 про допуск його до виконання функціональних обов'язків директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» відповідно до рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору.

04 листопада 2016 року він прибув до комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» повідомивши на той час в.о. директора ОСОБА_8 про те, що він негайно повинен приступити до обовязків директора даного комунального підприємтва, але ОСОБА_8 не допустив його до робочого кабінету, послався на те, що в нього відсутнє розпорядження міського голови про поновлення його на даній посаді. Після чого він був вимушений покинути своє робоче місце до якого його не допустили.

07.11.2016 року звернувся до міського голови ОСОБА_4 з проханням виконати рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року, однак міський голова ОСОБА_4 відповів, що йому нічого не відомо про дане рішення суду, а якщо таке є, воно повинно виконуватися через органи виконавчої служби.

09 листопада 2016 року ним знову до міського голови м. Кременчука ОСОБА_4 була подана заява про виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року, в якій він виклав обставини відповідно до яких він не має можливості приступити до роботи через те, що його не допускають до робочого кабінету (дана заява була зареєстрована в канцелярії міської ОСОБА_6 за № 01-13/8477 від 09.11.2016 року).

09 листопада 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_9 була винесена Постанова ( ВП № 52845272) про відкриття виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа № 537/1499/16-ц від 04.11.2016 року.

10 листопада 2016 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень ОСОБА_9 прибув до м. Кременчука для проведення примусових виконавчих дій згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року.

10 листопада 2016 року було складено ОСОБА_10 державного виконавця про неможливість виконання рішення суду від 04.11.2016 року , через те, що міський голова ОСОБА_4 знаходився у відпустці (зі слів його підлеглих, будь-яких підтверджуючих документів надано не було). Виконуючий обов'язки міського голови ОСОБА_11 відмовився видати розпорядження про його поновлення на роботі, пояснивши це тим, що він не має відповідних на це повноважень. При складанні даного акту також відмовився і від підпису начальник юридичного відділу Кременчуцької міської ради ОСОБА_12.

14 листопада 2016 року він був вимушений звернутися до прокурора Полтавської області, Прокурора м. Кременчука, та начальника Головного управління національної поліції Полтавської області з відповідними заявам про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України (умисне невиконання рішення суду). Дані заяви правоохоронними органами були отримані 16.11.2016 року, про що є відповідні поштові повідомлення.

15 листопада 2016 року він був запрошений до заступника міського голови ОСОБА_13 ( мета його запрошення до міської ОСОБА_6 йому не була повідомлена) , який запитав його ціль його візиту. На що він відповів, що рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року не виконано до теперішнього часу, та він не допущений до роботи. Зрозумівши, що рішення суду не буде виконуватися і в подальшому, він покинув його кабінет.

18 листопада 2016 року ним ще раз на ім'я міського голови ОСОБА_4 була направлена письмова заява про негайне виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016р щодо поновлення його на роботі (дана заява була отримана 22.11.2016 року).

22 листопада 2016 року ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука його скарга на бездіяльність Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задоволена. Зобов'язано керівника органу досудового розслідування Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені в його заяві від 14.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

25 листопада 2016 року його запросили о 9 годині прибути до Кременчуцької міської ОСОБА_6, взявши з собою трудову книжку, де буде здійснено його поновлення на роботі згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року.

Прибувши до заступника міського голови ОСОБА_13 на призначену йому годину, в його кабінеті знаходилися начальник УЖКХ ОСОБА_14, начальник юридичного відділу ОСОБА_15 , юрист УЖКХ ОСОБА_16 та депутат Кременчуцької міської ОСОБА_6 ОСОБА_6

Заступник міського голови ОСОБА_13 пояснив, що він повинен надати йому трудову книжку для здійснення відповідного запису про поновлення його на роботі, та надав йому для ознайомлення Розпорядження міського голови ОСОБА_4 за № 570-КВ від 15.11.2016 року про поновлення його, ОСОБА_3 на посаді директора КП « Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». На зворотній стороні розпорядження було поставлено його особистий підпис, з вказівкою дати та часу (25.11.2016 року о 9 годині) про ознайомлення з даним розпорядженням.

Поновлений він був на вищевказаній посаді за рішенням суду, а тому роботодавець повинен був виконати в цій частині рішення суду та допустити його до роботи. З боку відповідача такі дії не були проведені, що підтверджується письмовими доказами по справі.

Після цього, в той же час, 25 листопада 2016 року о 9 годині 05 хвилин йому було вручено друге Розпорядження міського голови ОСОБА_4 за № 591-КВ про звільнення його, ОСОБА_3 з посади директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» у зв'язку з прогулом без поважних причин та припинення 25 листопада 2016 року дії контракту, укладеного 01.07.2014 року з ним, як директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». В даному розпорядженні не було вказано період прогулу ( з якого по яке число).

З даним розпорядженням № 591-КВ від 25.11.2016 року він також був ознайомлений, після чого йому запропонували поставити свій підпис на зворотній стороні розпорядження, що він і зробив.

Після внесення відповідних записів 25.11.2016 року про поновлення на роботі та про його звільнення до трудової книжки , він покинув кабінет заступника міського голови.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, його звільнили з роботи, так і не допустивши до роботи, що є грубим порушенням трудового законодавства.

Таке розпорядження та звільнення його з посади директора КП СКРП не відповідає правовим нормам, порушує його трудові права та гарантії, виходячи з наступного.

Починаючи з 04.11.2016 року він постійно вимагав відповідачів виконати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука та допустити його до виконання обов'язків директора КП СКРП, таким чином поновити його на роботі , як незаконно звільненого. А тому вважає, що цинічне недопущення його до роботи не можливо вважати прогулом.

Відповідно до заяви Кременчуцької міської ОСОБА_6 від 25.11.2016 року за № 06-14/1199 , яка зареєстрована у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за № 5644/04-28/6 від 25.11.2016 року, вбачається, що вимоги державного виконавця щодо примусового виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року про поновлення його на роботі, виконані саме 25.11.2016 року, що підтверджується даною заявою боржника .

Всі події, які відбувалися в вищевказаний період часу, негативно вплинули та погіршили його стан здоров'я. Постійні хвилювання, втрата нормальних життєвих зв'язків, привели до того, що він захворів та був вимушений звернутися до лікарів.

Відповідно до Листка непрацездатності серії АДЕ № 408647 відкритого 15 листопада 2016 року він перебував на лікарняному по 25 листопада 2016 року включно.

Також діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у наступному.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Навіть після прийняття судом законного рішення про його поновлення на роботі 04.11.2016 року, він був вимушений неодноразово звертатися до міського голови допустити його до роботи на вищевказаній посаді, на що отримував зухвалі та необгрунтовані відмови. В порушення чинного законодавства, затягуючи та не виконуючи рішення суду Іменем України з боку відповідача, він був вимушений постійно нервувати, звертатися до відповідних органів, які примусово виконують судові рішення, витрачати сили та додаткові кошти для подачі заяви до виконавчої служи, яка знаходиться в м. Полтаві. Постійне напруження та нервування в подальшому значно погіршили його стан здоровя, його стан здоровя погіршився настільки, що він був вимушений звернутися за медичною допомогою до лікарів.

Недопущення його до роботи , позбавило його та його родину єдиного джерела до існування. На його утриманні знаходиться син студент, який потребує матеріального забезпечення з його боку. Все це призвело до втрати нормальних життєвих звязків, викликало додаткові зусилля для організації свого життя.

Звертає увагу суду на те, що це вже друге за рік незаконне його звільнення. Від чого, його душевні страждання посилились, оскільки він розуміє, що нехтування законів з боку відповідачів, може продовжуватися постійно, при цьому відповідач взагалі не несе ніякої кримінальної відповідальності за свої дії. Моральну шкоду він оцінює у 500 000 ( п'ятсот тисяч) грн.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання не з»явився, завчасно направив до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» в судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити у зв»язку з його безпідставністю, оскільки позивачем дійсно було допущено прогул, а листок непрацездатності, який було подано позивачем на підтвердження його тимчасової непрацездатності, виданий з порушенням чинного законодавства та без наявності до того відповідних підстав.

Відповідач міський голова м.Кременчука ОСОБА_4 до судового засідання не з»явився без повідомлення причин.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області до судового засідання не з»явився, при цьому представник відповідача за довіреністю ОСОБА_17 направив до суду клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи відкласти, у зв»язку з неможливістю направити представника для участі в судовому засіданні, оскільки представники приймають участь в інших судових засіданнях господарського суду Полтавської області, Полтавського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст..223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку зокрема, з підстави першої неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Як вбачається із матеріалів справи, під час розгляду справи в судових засіданнях приймали участь представники Кременчуцької міської ради за довіреностями ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_10, а клопотання про відкладення розгляду справи подано представником за довіреністю ОСОБА_17

Між тим, із вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів не вбачається, що всі представники Кременчуцької міської ради, які вказані вище, були направлені для участі у судових засіданнях господарського суду Полтавської області та Полтавського окружного адміністративного суду.

За викладених обставин, суд вказані причини неявки представника Кременчуцької міської ради у судове засідання визнає неповажними та вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Кременчуцької міської ради.

Відповідно до поданого відзиву представник Кременчуцької міської ради просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити, при цьому посилається на те, що з 15.11.2016 року коли ОСОБА_3 було зачитано розпорядження міського голови м.Кременчука від 15.11.2016 року №570 В «Про поновлення ОСОБА_3 на посаді директора КП «СКРП» та по 25.11.2016 року останній на робочому місці не з»являвся та не повідомляв про причини його відсутності на робочому місці. Також ОСОБА_3 не повідомляв про його тимчасову непрацездатність і у день його звільнення з роботи.

Вислухавши пояснення представника відповідача КП «СКРП», безпосередньо дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та КЗпП України.

Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування встановлено правило за яким головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.42 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень міського голови належить в тому числі призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів. Міський голова в межах своїх повноважень видає розпорядження, що передбачено ч.8 ст.59 вказаного Закону.

Інструкцією з діловодства, що затверджена рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 38 від 18.01.2013 року, передбачено, що розпорядження міського голови видаються як рішення організаційно-розпорядчого чи нормативно-правового характеру і за змістом управлінської дії можуть бути в тому числі з кадрових питань.

Пунктом 10 ст.59 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування визнаються незаконними в судовому порядку з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України.

Згідно розпорядження першого заступника міського голови м.Кременчука № 154-КВ від 19.06.2014 року на директора з комерційних питань комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3 з 20.06.2014 року покладено виконання обов»язків директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до заповнення вакансії директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг».

Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука № 174-КВ від 01.07.2014 року ОСОБА_3 призначений на посаду директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» тимчасово з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року згідно з укладеним контрактом.

01.07.2014 року з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3 та Кременчуцькою міською радою в особі міського голови був укладений контракт терміном дії з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року.

17.09.2014 року з Кременчуцькою міською радою в особі секретаря міської ради та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода до контракту з директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», укладеного 01.07.2014 року. За умовам даної додаткової угоди ОСОБА_3 був призначений на посаду директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на термін з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року.

На підставі розпорядження секретаря міської ради м.Кременчука № 214-КВ від 05.08.2015 року був продовжений термін дії контракту, укладеного з ОСОБА_3 директором КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» до 30.09.2018 року шляхом укладання додаткової угоди.

Відповідно до розпорядження міського голови м.Кременчука № 53-КВ від 09.02.2016 року був розірваний строковий трудовий договір, укладений у формі контракту з ОСОБА_3, директором комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з 09.02.2016 року на підставі п.6 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України та звільнено ОСОБА_3 з посади директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг».

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04.11.2016 року, яке набрало законної сили 02.03.2017 року, було частково задоволено позов ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради, міського голови м. Кременчука ОСОБА_4, ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізованого комбінату ритуальних послуг», зокрема визнано незаконним розпорядження міського голови м.Кременчука ОСОБА_4 № 53-КВ від 09.02.2016 року «Про припинення трудових відносин з ОСОБА_3В.» та поновлено ОСОБА_3 на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями.

04.11.2016 року ОСОБА_3 подав заяву до міського голови м. Кременчука ОСОБА_4 про допуск його до виконання функціональних обов'язків директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» відповідно до рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору.

07.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №537/1499/16ц, який видано 04.11.2016 року на виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року, яким ОСОБА_3 поновлено на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг».

09 листопада 2016 року ОСОБА_3 до міського голови м. Кременчука ОСОБА_4 була подана заява про виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року, в якій ОСОБА_3 зазначив, що він не має можливості приступити до роботи через те, що його не допускають до робочого кабінету .

09 листопада 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_9 була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 52845272) з приводу примусового виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року, яким ОСОБА_3 поновлено на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» (виконавчий лист № 537/1499/16-ц виданий Крюківським районним судом м.Кременчука 04.11.2016 року).

10 листопада 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ОСОБА_9 при примусовому виконанні вказаного рішення суду, було складено ОСОБА_10 державного виконавця про те, що при виїзді державного виконавця за адресою Кременчуцької міської ради встановлено факт про неможливість виконання рішення суду від 04.11.2016 року, через те, що міський голова м.Кременчука ОСОБА_4 знаходився у відпустці, а виконуючий обов'язки міського голови ОСОБА_11 не має повноважень щодо видання та підпису розпорядження про поновлення на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3

14 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Головного управління національної поліції Полтавської області з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст.382 КК України, а саме щодо умисного невиконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука по справі №537/1499/16- ц.

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 22 листопада 2016 року зобов'язано керівника органу досудового розслідування Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 14.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

30.11.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_9 винесено постанову, відповідно до якої закінчено виконавче провадження (ВП № 52845272) з приводу примусового виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.11.2016 року, яким ОСОБА_3 поновлено на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» (виконавчий лист № 537/1499/16-ц виданий Крюківським районним судом м.Кременчука 04.11.2016 року) у зв»язку з виконанням рішення суду.

Відповідно до листа директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» від 15.11.2016 року №01 23/1032 останній повідомляє начальника УЖКГ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про те, що ОСОБА_3 з 07.11.2016 року по 15.11.2016 року не з»являвся на ОСОБА_1 підприємстві «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з вимогою передати йому керівництво підприємством або вчинити необхідні заходи для його поновлення на посаді директора.

15.11.2016 року міським головою м.Кременчука винесено розпорядження № 570-КВ, відповідно до якого на виконання рішення Крюківського районного суду м.Кременчука по справі №537/1499/16ц від 04.11.2016 року поновлено ОСОБА_3 на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями.

Відповідно до ОСОБА_10 від 15.11.2016 року з метою виконання вимоги державного виконавця про виконання рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04.11.2016 по справі № 537/1499/16-ц в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», його було повідомлено засобами телефонного та поштового зв'язку про необхідність з'явитися з трудовою книжкою 15.11.2016 року о 14 годині 30 хвилин за адресою: площа Перемоги, буд. 2, м. Кременчук, приміщення Кременчуцької міської ради Полтавської області, кабінет № 305 (приймальня заступника міського голови ОСОБА_13В.) для ознайомлення з розпорядженням міського голови про виконання вказаного судового рішення. ОСОБА_3 на визначену дату та час з'явився особисто. Заступником міського голови ОСОБА_13 в 14 годин 30 хвилин в присутності ОСОБА_3, ОСОБА_12 - начальника юридичного управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_14 - начальника управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, ОСОБА_16 - головного спеціаліста-юрисконсульта управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради було зачитано текст розпорядження міського голови від 15.11.2016 № 570-КВ «Про поновлення ОСОБА_3 на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». ОСОБА_3 відмовився від отримання копії розпорядження міського голови від 15.11.2016 № 570-КВ, відмовився від підпису, що свідчив би про ознайомлення з цим розпорядженням та отриманням його копії та не надав свою трудову книжку для внесення до неї відомостей щодо поновлення його на посаді директора комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг». В пояснення своєї поведінки заявив, що розпорядження повинно виноситися на підставі трудового договору та попрохав надати йому договір. Начальником юридичного управління було роз'яснено ОСОБА_3, що розпорядження міського голови видано на підставі рішення суду, та відповідно поновлення на посаді відбулося на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями, один примірник якого мається у ОСОБА_3, а другий зберігається в управлінні житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Після цього ОСОБА_3 покинув приміщення кабінету заступника міського голови о 14 годині 35 хвилин.

18 листопада 2016 року ОСОБА_3 направив на ім'я міського голови ОСОБА_4 письмову заяву про негайне виконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.11.2016 року щодо поновлення його на роботі.

Відповідно до ОСОБА_10 про відсутність ОСОБА_3 на ОСОБА_1 підприємстві «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» від 15.11.2016 року, 16.11.2016 року, 17.11.2016 року, 18.11.2016 року, 21.11.2016 року, 22.11.2016 року, 23.11.2016 року,24.11.2016 року, які складені працівниками ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг», ОСОБА_3 у дні складення вказаних актів з 08 год. до 16 год. 55 хв. на ОСОБА_1 підприємстві «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» не з»являвся, про причини відсутності не повідомляв, письмові вимоги з передачею йому керівництва підприємством та іншої необхідної документації не надходило.

Про обставини, які засвідчені вказаними ОСОБА_10, в.о. директора КП «СКРП» листами від 16.11.2016 року, 17.11.2016 року, 18.11.2016 року, 21.11.2016 року, 22.11.2016 року, 23.11.2016 року, 24.11.2016 року, 25.11.2016 року повідомляв начальнику управління житлово комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

25.11.2016 року начальник УЖКХ виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звернувся до міського голови м.Кременчука із листом у якому зазначив, що з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року ОСОБА_3 на робочому місці не з»являється та не повідомляє КП та УЖКХ про причини його відсутності, у зв»язку з чим просить отримати від ОСОБА_3 пояснення причин його відсутності на робочому місці та розглянути питання у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ОСОБА_10 від 25.11.2016 року, в приміщенні Кременчуцької міської ради Полтавської області на запитання заступника міського голови м.Кременчука ОСОБА_13 щодо причин відсутності ОСОБА_3 на робочому місці на посаді директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг за період з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року, в присутності ОСОБА_12 - начальника юридичного управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_14 - начальника управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, ОСОБА_16 - головного спеціаліста-юрисконсульта управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, ОСОБА_3 відмовився надавати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці на посаді директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг за період з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року.

Розпорядженням міського голови м.Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року №591-КВ, звільнено директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3 25 листопада 2016 року у зв»язку з прогулом без поважних причин та припинено 25 листопада 2016 року дію контракту, укладеного 01.07.2014 року з директором ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_3 від 02.09.1991 року АК №018224, в ній міститься запис внесений 25.11.2016 року за номером 21, про поновлення на посаді директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» та міститься запис внесений 25.11.2016 року за номером 22 про звільнення з посади директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» у зв»язку з прогулом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст..40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Згідно ст..147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст..148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Як вбачається із змісту розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року №591-КВ «Про звільнення з посади ОСОБА_3В.», в ньому взагалі не зазначено дату, коли ОСОБА_20 вчинив прогул, за вчинення якого даним розпорядженням останнього звільнено з роботи з посади директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг».

Також, згідно ст.40 КЗпП не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, яке затверджене наказом МОЗ України 09.04.2008 № 189, тимчасова непрацездатність це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності (пологи, карантин, догляд за хворим тощо), яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності. Випадок тимчасової непрацездатності - тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачею листка непрацездатності з можливим продовженням лікування в одному або декількох закладах охорони здоров'я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листка непрацездатності - "стати до роботи".

Відповідно до п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності від 03.11.2004 року, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Як вбачається із листка непрацездатності серії АДЕ №408647, який видано Центром первинної медико санітарної допомоги м.Горішні плавні, ОСОБА_3 був звільнений від роботи з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року, стати до роботи 26.11.2016 року.

При обґрунтуванні відзиву представник Кременчуцької міської ради Полтавської області посилається на те, що з 15.11.2016 року коли ОСОБА_3 було зачитано розпорядження міського голови м.Кременчука від 15.11.2016 року №570 В «Про поновлення ОСОБА_3 на посаді директора КП «СКРП»» та по 25.11.2016 року останній на робочому місці не з»являвся та не повідомляв про причини його відсутності на робочому місці. Також ОСОБА_3 не повідомляв про його тимчасову непрацездатність і у день його звільнення з роботи.

В судовому засіданні представник відповідача КП «СКРП» у задоволенні позову просив відмовити у зв»язку з тим, що позивачем було вчинено прогул, у останнього не було стану тимчасової непрацездатності, листок непрацездатності видано фіктивно, а тому він є недійсним і має бути відкликаний.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, здійснення контролю за правильністю їх видачі визначено Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 № 455.

П. 1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян визначено, що тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування» одним із основних завдань Фонду та його робочих органів є здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності.

Згідно п.2 ч.3 ст.30 «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування» комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія із соціального страхування підприємства має право звертатися за необхідності до робочих органів відділень Фонду щодо перевірки правильності видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам підприємства відповідно до абз. 4 п. 2.1 «Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23 червня 2008 року № 25, з відповідними змінами та доповненнями на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 8.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2001 року №455, з відповідними змінами та доповненнями, передбачено, що контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання.

Положенням про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженим наказом МОЗ України від 09 квітня 2008 року № 189, з відповідними змінами та доповненнями, передбачено здійснення контролю за належним виконанням обов'язків з організації та контролю якості експертизи тимчасової непрацездатності (далі - ЕТН) спеціалістами, відповідальними за ЕТН, у закладах охорони здоров'я з боку відповідальної особи з ЕТН Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, управління охорони здоров'я обласних, Севастопольської міської державної адміністрації та Головного управління охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації (далі - органи охорони здоров'я).

Також, відповідно до п. 2.2 та п. 3.1.1 «Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», затвердженого постановою Правління фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №25 від 23.06.2008 року, з відповідними змінами та доповненнями, якщо за результатами перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності фахівцями Фонду або відповідальними за ЕТН органів охорони здоров'я будуть зроблені висновки про порушення встановленого порядку видачі листків непрацездатності, то комісія із соціального страхування підприємства має право прийняти рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності).

Підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності також визначені статтею 23 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Питання порядку звернення підприємства до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності регулюється Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР та іншими актами законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Відповідно до пунктів 8.2 зазначених вище Інструкції №455 та 3.4 Положення відповідальними за стан організації та якості ЕТН є керівники закладів охорони здоров'я незалежно від форм власності. Керівники закладів охорони здоров'я видають накази і надають розпорядження стосовно організації ЕТН у закладі охорони здоров'я та контролюють їх виконання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що вищенаведеними нормативними актами передбачена відповідна процедура перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності, а також можливі наслідки порушення встановленого порядку їх видачі, тобто встановлений особливий порядок позасудового врегулювання даного питання.

Згідно листа департаменту охорони здоров»я Полтавської обласної державної адміністрації від 26.01.2017 року №3832/01 40/612/02 4, за зверненням директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» фахівцями Департаменту охорони здоров'я Полтавської ОДА перевірено обставини видачі лікарняного листка працівнику комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3 за період з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року. Перевірку здійснено 23.12.2016 року з виїздом комісії до м.Горішні Плавні до поліклініки «Медичний центр ПМСД». «Медичну картку амбулаторного хворого» на хворого ОСОБА_3В, не надано, згідно пояснення заступника головного лікаря з експертизи ТН ОСОБА_21 «мабуть у хворого на руках». На день перевірки головний лікар ОСОБА_22 та заступник з лікувальної роботи ОСОБА_23 перебували у відрядженні в м.Полтаві. Листок непрацездатності на ОСОБА_3 АДВ серії № 408847 зареєстрований в «Журналі видачі листків непрацездатності» за 15.11.2016 року, послідовність нумерації збережено, факт отримання л/листка 15.11.2016 року засвідчено підписом хворого ОСОБА_3 в корінці листка непрацездатності. Комісії пред'явлено заяву хворого ОСОБА_3 на ім'я головного лікаря ОСОБА_22 з проханням дати дозвіл на медичне обслуговування з видачею лікарняного листка у поліклініці «Медичний центр ПМСД» м.Горішні Плавні. Заява зареєстрована під №42 за 28.11.2016 року, датована 15.11.2016 року. Дозвіл підписаний заступником головного лікаря з експертизи тимчасової втрати працездатності ОСОБА_21 Лікарняний лист був виданий головним лікарем ОСОБА_22, яка має сумісництво на посаді дільничного сімейного лікаря. Згідно наданої ксерокопії лікарняний листок оформлений без порушення «Інструкції про заповнення листка непрацездатності», затвердженої наказом МОЗ України, Міністерства соціальної політики, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 03.11.2004 року № 532/274/136-ос/1406, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 р. за N 1456/10055. Встановлено розбіжності в датах реєстрації звернень у лікувальний заклад за даними реєстру звернень пацієнтів до реєстратури, в датах продовження л/листка та датах повторних звернень, вказаних у електронному реєстрі реєстратури закладу. Виявлено окремі порушення у веденні медичної документації при зверненні за медичною допомогою ОСОБА_3 в поліклініку «Медичний центр ПМСД» м.Горішні Плавні за період з 15.11.2016 року по 25.11.2016 року. Але у зв'язку з відсутністю «Медичної картки амбулаторного пацієнта» форма № 025/о, яка «...є основним первинним медичним документом хворого, який лікується амбулаторно або вдома, і заповнюється на усіх хворих при зверненні у заклад охорони здоров'я, який надає амбулаторно-поліклінічну допомогу» зробити висновок про обґрунтованість видачі листка непрацездатності немає можливості.

Тобто, із змісту вказаного листа вбачається, що фахівцями Департаменту охорони здоров'я Полтавської ОДА за наслідками перевірки не встановлено як факту необґрунтованості так і факту обґрунтованості видачі ОСОБА_3 листка непрацездатності та не встановлено відсутності у ОСОБА_3 25.11.2016 року тимчасової непрацездатності.

Суд зазначає, що саме по собі перебування ОСОБА_3 15.11.2016 року та 25.11.2016 року у Кременчуцькій міській раді Полтавської області та відсутність у нього візуальних ознак хворобливого стану не може свідчити про відсутність у ОСОБА_3 тимчасової непрацездатності та може, в свою чергу, свідчити про недотримання ним певного режиму лікування, якщо такий був встановлений лікарем.

Таким чином відповідачами суду не надано належних доказів того, що ОСОБА_3 симулював хворобу та доказів того, що Центром первинної медико санітарної допомоги м.Горішні останньому необґрунтовано видано листок непрацездатності, тобто відповідачами не доведено відсутність 25.11.2016 року у ОСОБА_3 тимчасової непрацездатності.

Враховуючи викладене, а також те, що як встановлено судом, у порушення вимог ст..40 КЗпП ОСОБА_3 звільнено з роботи в період його тимчасової непрацездатності, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання незаконним розпорядження міського голови ОСОБА_4 від 25 листопада 2016 року №591-КВ «Про звільнення з посади ОСОБА_3В.» та поновлення його (позивача) на посаді директора КП «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Також, згідно ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Пунктом 32 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пунктами 5 та 8 вказаного Порядку встановлено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочих (календарних) днів на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг, ОСОБА_3 працював у ОСОБА_1 підприємстві «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» з 19.05.2014 року по 09.02.2016 року та його середньоденна заробітна плата складає 461 грн. 52 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення з комунального підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на його користь середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі з розрахунку 461 грн. 52 коп. середньоденного заробітку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно до загальних підстав цивільно - правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Суд вважає, що позивачем доведено порушення його конституційного права на працю, він переніс моральні страждання, пов"язані з його повторним незаконним звільненням, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі звертаючись за правовою допомогою та до суду.

Доказів погіршення стану здоров"я ОСОБА_24 внаслідок неправомірних дій Кременчуцької міської ради суду не надано.

З огляду на викладене, встановлені обставини справи, враховуючи характер і тривалість страждань, які зазнав позивач, істотність вимушених змін, час і зусилля, необхідні позивачу для відновлення колишнього стану, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути визначений в сумі 15 000 грн., які, на підставі ст..237 1 КЗпП слід стягнути з відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області, неправомірними діями якого, а саме незаконним звільненням позивача, останньому завдано моральну шкоду, в зв»язку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 21, 40, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст.17, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) до Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600 Полтавська область м.Кременчук площа Перемоги, 2, ), міського голови м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_4 (39600 Полтавська область м.Кременчук площа Перемоги, 2), ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» (39600 Полтавська область м.Кременчук вулиця Махоркова, 31, ) про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження міського голови м.Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2016 року №591-КВ, яким звільнено директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3 25 листопада 2016 року у зв»язку з прогулом без поважних причин та припинено 25 листопада 2016 року дію контракту, укладеного 01.07.2014 року з директором ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 з 25 листопада 2016 року на посаді директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» на існуючих до звільнення умовах строкового трудового договору з доповненнями.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» (39600 Полтавська область м.Кременчук вулиця Махоркова, 31, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на роботі в сумі, яка відповідатиме розрахунку 461 грн. 52 коп. середньоденного заробітку помножені на кількість робочих днів вимушеного прогулу ( відповідна сума не враховує обов»язкових платежів, що повинні бути нараховані на утримані ОСОБА_1 підприємством «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» при виплаті).

Стягнути з Кременчуцької міської ради Полтавської області (39600 Полтавська область м.Кременчук площа Перемоги, 2, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1) - 15 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 на посаді директора ОСОБА_1 підприємства «Спеціалізований комбінат ритуальних послуг» та в частині стягнення заробітної плати в межах суми заробітної плати за один місяць - допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06 листопада 2018 року.

Суддя: