Справа № 308/3134/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року місто Ужгород

в складі : головуючої судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

та відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 16 серпня 1986 р. між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

17 червня 2011 р. Ужгородським міськрайонним судом шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, дітей залишено проживати разом з матірю.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.06.2013 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

25 вересня 2013 року Апеляційним судом Закарпатської області скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.06.2013 р. частково змінено, зменшено розмір аліментів, які підлягають стягненню щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 з 1000 грн. до 600 грн.

Позивач у позовній заяві зазначає, що грошей для забезпечення достатнього життєвого рівня неповнолітнього сина ОСОБА_6 в неї не вистачає у звязку з погіршенням її матеріального становища, так як добре оплачуваної роботи не має, заробітки її ситуативні, майже всі зароблені кошти йдуть на сплату комунальних послуг, а тому розмір призначених аліментів, який складає 600 грн., щомісячно є замалий, для повноцінного утримання та виховування дитини.

Враховуючи вищенаведене, просить збільшити розмір аліментів, що стягується із ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не зявився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши учасників удового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як вставлено судом 16 серпня 1986 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб.

Під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яки є неповнолітнім, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФМ № 127672 виданого Чопською міською радою Ужгородського району від 19 липня 2002 р.

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, дітей залишено проживати разом з матірю ОСОБА_1

Відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.06.2013 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 20.02.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.06.2013 р. частково змінено, зменшено розмір сплати аліментів, які підлягають стягненню щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 з 1000 грн. до 600 грн.

Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини, держави -учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначила, що розмір аліментів, який визначений рішенням Ужгородського міськрайонного суду, що має сплачувати відповідач є недостатнім для утримання та виховання дітей, забезпечення їх нормального розвитку та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі наведеного та оскільки розмір призначених рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р аліментів, який складає 600 грн., є недостатнім для забезпечення достатнього життєвого рівня неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а дохід позивача є недостатнім для повноцінного утримання та виховання дитини, забезпечення його нормального розвитку у звязку з відсутністю добре оплачуваної роботи, її заробітки є ситуативні та майже всі зароблені кошти йдуть на сплату комунальних послуг, суд вваж є за можливе позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, що встановлений рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р. з 600 грн. до 930 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ч. 2, 5 ст. 150; ч. 2 ст. 157; ч. 2 ст. 164, ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментівзадовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що встановлений рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р. у справі за апеляційною каргою ОСОБА_7, який діяв і інтересах ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21 червня 2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти а утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили ідо досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист виданий на виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 17 червня 2011 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуюча Монич О.В.