Справа № 397/230/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2018 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Петренко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить (після уточнень) усунути перешкоди у користуванні нею житловим будинком, який розташований за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Дружби, 1, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування вищевказаним житловим будинком.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Дружби, 1 в смт. Олександрівка, Кіровоградської області. У зазначеному житловому будинку з 16.11.2010 року зареєстрована відповідач за дівочим прізвищем ОСОБА_3. 29.04.2011 року відповідач уклала шлюб з її сином ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4, але в домовій книзі відмітку не поставила. Наприкінці 2016 року за сімейними обставинами відповідач виїхала із зазначеного будинку до своїх батьків.

Таким чином, приблизно з жовтня 2016 року відповідач як наймач припинила користування житловим приміщенням, однак офіційно залишилася зареєстрована за вищезазначеною адресою. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою, щоб вона звернулася до реєстраційного відділу та знялася з реєстрації, але на її прохання відповідач не реагує.

Позивач та її представник у судове засідання не з?явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю (а.с. 50).

Відповідач у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позову (а.с. 49).

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є власницею житлового будинку № 1 по вул. Дружби в смт. Олександрівка Кіровоградської області з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.04.2005 року, номер в реєстрі 163 (а.с. 9).

Копією будинкової книги підтверджується, те що за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Дружби, 1 з 16.11.2010 року зареєстрована ОСОБА_3 (а.с. 10-11).

Згідно свідоцтва про шлюб серія І-ОЛ № 112313 від 15.11.2017 року, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 8).

Згідно довідки, виданої Олександрівською селищною радою Кіровоградської області № 548 від 30.01.2018 року, вбачається, що за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Дружби, 1 зареєстровані: ОСОБА_5, ОСОБА_6О, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_9 (а.с. 7).

Відповідно до акту, складеного 14.03.2018 року Олександрівською селищною радою Кіровоградської області в присутності двох представників громадськості: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, встановлено, що за адресою: вул. Дружби, 1 в смт. Олександрівка Кіровоградської області прописані ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_9, ОСОБА_9, але на даний час за вказаною адресою не проживають (а.с. 35).

Конституція України у статті 41 проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 317 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред?явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316319 ЦК України), то власник на підставі статті 391 ЦК України не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин.

У звязку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, право власності позивача на будинок підлягає захисту, у спосіб, передбачений ст.ст. 383, 391 ЦК України - усунення перешкод у користуванні належним їй помешканням, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом. Враховуючи той факт, що відповідач понад рік без поважних причин не проживає в житловому будинку за адресою: Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Дружби, 1, який належить ОСОБА_1, обов?язки по утриманню житла не здійснює, реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав власника жилого приміщення.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що належним способом захисту права власності ОСОБА_1, порушення якого виявляється у наявності перешкод у користуванні домоволодінням та перешкоджанню їй в реалізації прав власника жилого приміщення, у даному випадку буде припинення дії, яка порушує це право, а саме відповідачем ОСОБА_2, яка, як уже зазначалося вище, позов визнала у повному обсязі і не заперечувала щодо його задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 206, 259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 житловим будинком № 1 по вул. Дружби в смт. Олександрівка Кіровоградської області, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 1 по вул. Дружби в смт. Олександрівка Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за сплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1, 27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Дружби, 1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_12, 27300, Кіровоградська область, смт. Олександрівка, вул. Ватутіна, 51, № св.-ва 32 від 30.12.2003 року.

Відповідач: ОСОБА_2, 19501, Черкаська область, м. Городище, вул. Івана Франка, 56, паспорт серії НЕ № 539483.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:

Рішення набуло законної сили "___"_________________ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі №397/230/18.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_13