АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/1865/16-ц
Провадження № 22-ц/792/449/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю прокурора, відповідача, представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області у складі судді Боголюбової Л.М. від 25 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_4, ТОВ «Лампка-Агро», посилався на те, що на підставі заяв ОСОБА_4 від 12.03.2014 року наказами Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 24.03.2014 року йому надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення загальною площею 140 га, розташованих за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Наказами ГУ Держземагенства в області від 08.05.2014 року №22-502/13-14 СГ; №22-499/14-14-СГ; №22-496/14-14-СГ; №22-492/14-14-СГ від 16.05.2014 року №22-736/14-14-СГ затверджено розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства та передано останньому в оренду земельні ділянки загальною площею 112,7385 га, які розташовані за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Касилівського району.

На підставі цих наказів 10.10.2014 року між Головним управлінням Дерземагенства в Хмельницькій області в особі в.о.начальника управління Держземагенства в Красилівському районі ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності №11-22-0.8-11227/2-14 від 10.10.2014 року, та ОСОБА_4 укладено договір оренди №1 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :07:009:0111 площею 9,5353 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:010:0499 площею 19.2694 га. розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:012:0038 площею 21.3774 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №4 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0014 площею 8.0605 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району; договір оренди №5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0029 площею 54.4959 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району.

01.07.2015 року ОСОБА_4 в порушення закону передав ці земельні ділянки загальною площею 112,7385 га в суборенду ТОВ «Лампка-Агро».

ОСОБА_4 отримав ці земельні ділянки, не обґрунтувавши їх розмір, не маючи відповідної техніки та наміру займатися фермерським господарством. Станом на 28.10.2016 року ним не створено фермерське господарство, він офіційно працевлаштований у ТОВ «Лампка-Агро» та отримує зарплату.

Дійсний намір ОСОБА_4 спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законом процедурою земельних боргів та подальшого їх використання іншим підприємством.

Тому просив визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою ОСОБА_4 №ХМ/:07:009/00001383; №ХМ/0:11:001/00001386; №ХМ/:08:007/00001384; №ХМ/:07:012/00001385; визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області, якими затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду ОСОБА_4 земельні ділянки загальною площею 112,7385 га - від 08.05.2014 року №22-502/14-14-СГ; №22-499/14-14-СГ; №22-496/14-14-СГ; №22-492/14-14-СГ; від 16.05.2014 року №22-736/14-14-СГ; визнати недійсними договори оренди земельних ділянок загальною площею 112,7385 га та договори суборенди цих земельних ділянок, укладених між ОСОБА_4 та ТОВ «Лампка Агро», зокрема: від 01.07.2015 року №1 (рішення про держреєстрацію №10471879 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №2 (рішення про держреєстрацію №10472025 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №3 (рішення про держреєстрацію №10472168 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №4 (рішення про держреєстрацію №10472303 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №5 (рішення про держреєстрацію №10472450 від 17.07.2015 року), а також стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року позов задоволено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лампка Агро» вважає рішення суду необґрунтованим, незаконним, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позову. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд не прийняв до уваги, що Закон України «Про фермерське господарство» не передбачає підстав для відмови громадянам у прийняті заяви про надання земельної ділянки для створення фермерського господарства у звязку з недотриманням правил, передбачених ч.1 статті 7 цього Закону. У заяві було обґрунтовано й необхідність одержання земель у зазначених заявником розмірах для створення фермерського господарства з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Додані до заяви документи свідчать про достатній досвід роботи ОСОБА_4 у сільському господарстві та наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі. Передача в суборенду земельних ділянок відповідає умовам договорів оренди земельних ділянок. ОСОБА_4 створено фермерське господарство «Калита-Гранд» (), яке пройшло державну реєстрацію. Земельні ділянки використовуються за призначенням та сторонами вчасно сплачується орендна плата. Старокостянтинівською місцевою прокуратурою належним чином не обґрунтовано порушення Головним управлінням Держземагенства у Хмельницької області чинного законодавства України при видачі спірних наказів. В рішенні суду першої інстанції не обґрунтовано порушення Головним управлінням чинного законодавства України при видачі спірних наказів та не доведено в чому полягає порушення інтересів держави у звязку з їх прийняттям.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вказує, що заяви ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності з метою подальшої передачі в оренду для ведення фермерського господарства на території Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району були подані з дотриманням вимог ч. 6 ст.118 ЗК України. Головним управлінням було встановлено, що запитувані земельні ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення державної власності (не надані у власність та користування) та можуть бути передані ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства. Надання земельних ділянок єдиним масивом має місце лише в тому випадку, коли орган уповноважений розпоряджатися землями, приймає рішення про надання в оренду громадянину земельних ділянок сільськогосподарського призначення, лісового та водного фондів єдиним масивом, а не окремо по кожній категорії земель для ведення фермерського господарства. Чинне законодавство не встановлює обмежень для субєкта земельних відносин фермерського господарства в плані граничних розмірів єдиних масивів земель для набуття в оренду та їх кількості. У заявах розміри земель заявник визначив з урахуванням перспектив діяльності його майбутнього фермерського господарства. Тому підстав для відмови ОСОБА_4 в ГУ не було просив скасувати рішення і постановити нове, яким відмовити у задоволені позову.

У відзиві заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури вказує, що судом першої інстанції ухвалено законне рішення. Вказує на відсутність у ОСОБА_4 наміру займатися фермерським господарством, так як згідно інформації Красилівської ОДПІ офіційно працевлаштований у ТОВ «Лампка-Агро» та отримує заробітну плату. Вважає, що дійсний намір спрямовувався на штучне використання процедури створення фермерського господарства як пільгового порядку одержання земель державної власності в оренду поза передбаченою законодавством процедурою земельних торгів та подальшого їх використання іншим сільськогосподарським підприємством. Також вказує, що окрім додержання вимог конкурентного порядку набуття права оренди, умовою укладення договору оренди є додержання інших вимог закону. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання додержання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, яке проведене з порушенням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Відповідач та представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просили задовольнити апеляційну скаргу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права, у звязку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Судом встановлено, що на підставі заяв ОСОБА_4 від 12.03.2014 року наказами Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області від 24.03.2014року №ХМ/:07:009/00001383; №ХМ/0:11:001/00001386; №ХМ/:08:007/00001384; №ХМ/:07:012/00001385 йому надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення загальною площею 140 га, розташованих за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Красилівського району з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

Наказами ГУ Держземагенства в Хмельницькій області від 08.05.2014 року №22-502/14-14 СГ; №22-499/14-14-СГ; №22-496/14-14-СГ; №22-492/14-14-СГ; від 16.05.2014 року №22-736/14-14-СГ затверджено розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства та передано останньому в оренду земельні ділянки загальною площею 112,7385 га, які розташовані за межами населених пунктів Великозозулинецької та Глібківської сільських рад Касилівського району.

На підставі цих наказів 10.10.2014 року між Головним управлінням Держземагенства в Хмельницькій області та ОСОБА_4 укладено договір оренди №1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0111 площею 9,5353 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №2 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:010:0499 площею 19.2694 га. розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №3 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:012:0038 площею 21,3774 га, розташованої за межами населених пунктів Великозозулинецької сільської ради Красилівського району; договір оренди №4 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:002:0014 площею 8,0605 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району; договір оренди №5 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :11:001:0029 площею 54,4959 га, розташованої за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району.

01.07.2015 року ОСОБА_4 передав вказані земельні ділянки загальною площею 112,7385 га в суборенду ТОВ «Лампка-Агро» за договорами суборенди від 01.07.2015 року №1 (рішення про держреєстрацію №10471879 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №2 (рішення про держреєстрацію №10472025 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №3 (рішення про держреєстрацію №10472168 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №4 (рішення про держреєстрацію №10472303 від 17.07.2015 року); від 01.07.2015 року №5 (рішення про держреєстрацію №10472450 від 17.07.2015 року).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.

Проте такого висновку суд дійшов за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права.

Так, реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 19 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII.

Частиною другою статті 118 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, передбачено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Аналогічна норма міститься й у статті 188 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII, частиною першою якої уточнено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Статтею 20 ГПК у редакції Закону № 2147-VIII визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 45 ЦПК України, статтею 29 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції (статтею 56 ЦПК України та статтею 53 ГПК України у редакції Закону № 2147-VIII відповідно), за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За змістом ст.1 ГПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (п.6 ст.12 ГПК в тій же редакції).

За змістом ч.ч.1,4 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У цих правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 цього Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

За змістом статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту.

Відповідно до положень статті 8 зазначеного Закону після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Спірні земельні ділянки ОСОБА_4 отримав в оренду у Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області з метою здійснення підприємницької діяльності шляхом створення та діяльності фермерського господарства.

Мета набуття прав орендаря цих земельних ділянок зазначена як у наказах, так і у договорах оренди земельних ділянок - для ведення фермерського господарства.

Суд першої інстанції не перевірив та не прийняв до уваги, що 26.07.2017 року, під час розгляду справи в суді, ОСОБА_4 створено фермерське господарство «Калита-Гранд» (), яке зареєстроване у встановленому порядку.

Це свідчить про те, що у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи.

За змістом статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» слід зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, спори щодо землекористування з іншими юридичними особами чи прокурором, що діє в інтересах держави, є спорами, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності.

Позовні вимоги щодо скасування наказів органу Держземагенства та визнання недійсними договорів оренди є пов'язаними між собою підставою виникнення та поданими доказами, вимога про визнання недійсними договорів суборенди є похідною щодо цих вимог.

З врахуванням наведеного вказана справа підвідомча господарським судам.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові ОСОБА_6 Верховного Суду від 13 березня 2018 року, (справа № 348/992/16-ц), висновки якого щодо застосування відповідних норм права підлягають врахуванню судами відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 205 ЦПК України, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення та п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України в чинній редакції суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2017 року скасувати.

Провадження в справі за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лампка-Агро» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, - закрити.

Розяснити, що вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 18 квітня 2018 року.

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_7 Провадження № 22-ц/792/449/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:19