Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3140/18
Р І Ш Е Н Н Я

20 листопада 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_2 до комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, ОСОБА_4 про розподіл особових рахунків,-

встановив:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просила зобовязати КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради розподілити особовий рахунок по квартирі АДРЕСА_1 (колишня Сєдова) в місті Черкаси на два рахунки, а саме: перший на імя ОСОБА_1, другий на імя ОСОБА_4, та стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач та ОСОБА_1 є співлласниками однокімнатної квартири АДРЕСА_2. Згідно свідоцтва про право власності кожному з них належить по ? частини даної квартири.

Між співвласниками склалися напружені стосунки і відповідач за зареєстрованим місцем проживання фактично не мешкає та не приймає участі в управлінні, утримані та збереженні спільного майна.

Оскільки нарахування оплати за житлово-комунальні послуги здійснюється на двох зареєстрованих осіб, а відповідач ОСОБА_1 в добровільному порядку не здійснює оплату нарахованих житлово-комунальних послуг, то позивач просить зобовязати КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради розділити особовий рахунок на два, які закріпити за кожним з співвласників майна.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д. від 17 травня 2018 року провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно розпорядження № 85 від 8 серпня 2018 року справу направлено на повторний автоматичний розподіл, оскільки суддю Колоду Л.Д. рішенням Вищої ради правосуддя від 10 липня 2018 року №2227/0/15-18 звільнено з посади судді у відставку.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. від 23 серпня 2018 року дана справа прийнята до його провадження на підставі протоколу повторного автоматичного розподілу та призначено судове засідання у даній справі.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради надав суду відзив на позовом в якому зазначив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Позивач з 1 жовтня 2016 року не сплачує вартість спожитої від комунального підприємства послуги з утримання будинку та прибудинкової території, у звязку із чим виникла заборгованість в сумі 2102,75грн., а погашення боргу має передувати процедурі розподілу рахунків. Таким чином, відповідач вважає, що право позивача у справі про розподіл рахунку взагалі ні ким не порушується. Крім того, нарахування квартирної плати здійснюється виходячи не з кількості зареєстрованих осіб в квартирі, а із загальної площі квартири. Окрім цього, відповідач вважає, що поділ особового рахунку не є належним способом захисту права позивача.

Представник відповідача КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову обґрунтовуючи обставинами викладеними у відзиві та у письмових поясненнях.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом право власності на житло №26553 від 26.07.2001року (а.с.11-12), обидва співвласника зареєстровані за зазначеною адресою (а.с. 19).

Вказана квартира є однокімнатною, загальною площею 28,7 кв.м (а.с.13-15).

Як вбачається із заяви від 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звертався до КП «Придніпровська служба утримання будинків» з проханням проведення розподілу особового рахунку на два рахунки співвласників (а.с.17).

Проте, листом за вих. №633 від 13 березня 2018 року директором КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_5 позивачу було розяснено, що відкриття особового рахунку здійснюється на особу - власника квартири. Відкриття двох або більше особових рахунків за однією адресою, здійснюється за згодою всіх співвласників на підставі нотаріально посвідченого договору про встановлення порядку користування жилим приміщенням. У разі відсутності згоди співвласників на підставі відповідного рішення суду (а.с.18).

Таким чином, між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 виник спір з приводу сплати комунальних послуг.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобовязує.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 29 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Із матеріалів справи вбачається, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють, користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно зі ст. 66 ЖК Української РСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється, виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).

Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7 Правил користування приміщенням житлових будинків (в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45) власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків передбачено, що мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнаннями. Пунктом 10 Правил також встановлено, що у разі, коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Враховуючи вищевикладене, діючим законодавством обов`язок по оплаті комунальних платежів, покладений на кожного з співвласників, відповідно до частки співвласника у квартирі. У разі ухилення співвласника від виконання своїх зобовязань по оплаті за комунальні послуги, інші співвласники, які оплачують ці послуги, мають право на стягнення коштів, сплачених ними з співвласника, який таку оплату не проводить. У разі відмови співвласника у добровільному порядку сплатити кошти співвласнику чи співвласникам, особа має право за захистом своїх інтересів звернутись до суду з відповідним позовом .

Тому позивач не позбавлений можливості звернутися в суд з відповідними позовними вимогами до відповідача про стягнення коштів, які ним сплачено за утримання квартири та комунальні послуги, які мають сплачувати співвласники, незалежно від того чи проживають вони у квартирі, чи не користуються нею, оскільки згідно до вимог закону «власність зобовязує».

Суд звертає увагу, що у зв`язку з тим, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому, то розділення особового рахунку можливе лише за умови виділення часток у натурі (визначення конкретної площі за кожним зі співвласників чи встановлення порядку користування квартирою).

Встановлені судом обставини та досліджені докази свідчать про те, що порядок користування між співвласниками належною їм квартирою не встановлювався, а також між сторонами не було укладено договору про участь у витратах на оплату житлово-комунальних послуг.

При цьому, позивачем на обґрунтування заявлених вимог не надано доказів щодо наявного спору між сторонами по оплаті комунальних послуг, оскільки матеріали справи свідчать протилежне.

Не було подано позивачем й доказів на кого відкрито особовий рахунок, хто та які витрати несе по оплаті комунальних послуг, в тому числі й самим позивачем.

Окрім того, позивачу на його звернення до КП «Придніпровська СУБ» ЧМР не було фактично відмовлено у відкритті окремого особового рахунку для проведення оплати житлово-комунальних послуг, оскільки із наданої відповіді слідує, що останнім було роз'яснено, що питання розподілу особового рахунку по квартирі має вирішуватись за згодою між всіма співвласниками, а за відсутності такої згоди шляхом звернення до суду з позовом про виділення частини майна в натурі та/або встановлення порядку користування останнім.

Із вказаними вимогами позивач до суду не звертався.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог то з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Керуючись ст.ст.12,81,247,263-265 ЦПК України, ст.ст.360,369 ЦК України, ст.ст.162,179 ЖК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) по довіреності ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, вул. Надпільна, 330/5), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_4) про розподіл особових рахунків відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення буде складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_6