Справа № 182/1790/18
Провадження № 2/0182/1881/2018
31.05.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
сторони по справі:
Відповідач - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ-04052198, місцезнаходження: м.Нікополь, вул..Електрометалургів, 3)
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Виконавчий комітет Нікопольської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,-
Заяви по суті справи:
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку №23 по вул.Кутузова, в м.Нікополь. В зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають відповідачі з 1999 року.
Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинку 23 по вул. Кутузова в м.Нікополь.
Відповідачі відзив на позов до суду не подавали.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 30.03.2018 року відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Судом встановлено.
Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку №23 по вул.Кутузова, в м.Нікополь (а.с. 4,5,6).
В даному будинку також зареєстровані мати позивача ОСОБА_4 та рідний брат позивача ОСОБА_3 відповідачі по справі, що підтверджується довідкою Адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області (а.с.24,25), довідкою квартального комітету № 29 від 26.10.2017 року (а.с.7)
Відповідачі зареєстровані у житловому будинку, але не мешкають там з жовтня 1999 року, що підтверджується актом квартального комітету № 29 від 31.10.2017 року (а.с. 8).
Внаслідок того, що відповідачі залишаються зареєстрованими у будинку, позивач вимушена нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.
Протягом 9 років відповідачі не проживають в вищезазначеноиу будинку. Участі у сплаті комунальних платежів відповідачі не приймають.
За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 258, 264-265, 267-268 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повне рішення складено 31.05.2018 року.
Суддя: ОСОБА_5