Справа № 135/280/18
Провадження № 2/135/141/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_3, на обґрунтування якого повідомила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Йому виповнилося 18 років, однак він навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. У звязку з чим він потребує матеріальної допомоги на період навчання від батька, однак відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги, хоча має можливість надавати таку допомогу.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивачка та відповідач у судове засідання не з'явилися.

Однак, позивачка подала до суду заяву, у якій змінила позовні вимоги і просила стягувати аліменти на користь сина у розмірі 1000грн. та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, змінені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200,201 СК України.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків та повнолітнім сином.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, 18.12.1999 р. н. є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_2 Йому виповнилося 18 років, однак він навчається на третьому курсі денного відділення Вінницького транспортного коледжу. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Він потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням, однак батько такої допомоги добровільно не надає.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України, передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, а також те, що ОСОБА_4 має право на стягнення аліментів із ОСОБА_3 на на його ж утримання, суд вважає за необхідне задовольнити позов, із урахуванням змінених позовних вимог, у повному обсязі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Особливості розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду урегульовані нормами ст. 142 цього Кодексу. Зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 704, 80 грн.

У даному випадку ціна позову згідно із п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України складає 9 000,00 грн.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_2 в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, а відповідачем визнано позов на стадії підготовчого провадження, то згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: зобов'язати відповідача ОСОБА_3 сплатити в дохід держави 50 відсотків судового збору, які підлягають сплаті при поданні позову, що становить 352,40 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України, на підставі ст. ст. 10, 60, 81, 88, 158, 169, 174, 208, 209, 212-215, 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2), на його ж утримання, аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду, а саме: від 02.03.2018 року та до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, допустити до негайного виконання.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено «13» квітня 2018 року.

Суддя