Провадження № 2/127/1897/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

за участю: секретаря Мельника А.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

24.05.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву в якій просив відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишити його позов до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості без розгляду.

04.06.2018 року від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у даній справі, оскільки рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено у стягненні богу з ОСОБА_4 Зазначеним судовим рішенням встановлено обставини припинення поруки у зв'язку з пропуском ПАТ КБ «Приватбанк» строку предявлення вимог до поручителя. Також встановлено обставини припинення обовязку поручителя за договором поруки укладеним для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № VIV3АЕ00000037 від 25.06.2008 року.

В судовому засіданні представник позивача просила суд залишити позов без розгляду на підставі заяви поданої 24.05.2018 року та просила суд відмовити в закритті провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на задоволенні його заяви про закриття провадження у справі оскільки вона має пріоритет над залишенням позову без розгляду.

Третя особа до судового засідання не з'явився про причини неявки до суду не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №VIV3АЕ00000037 від 25.06.2008 року залишено без задоволення (на 77-82 а.с.).

Відповідно до позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» встановлено, що предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 8478,11 доларів США, що за курсом 26,82 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.10.2017 року складає 227382,91 грн за кредитним договором № VIV3АЕ00000037 від 25.06.2008 року.

Конституцією України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Разом з тим, згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з відповідним позовом.

В рішенні ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» зазначено, що принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Представник позивача не надала до суду доказів, що рішення суду від 15.06.2017 року оскаржувалось або було скасоване, внаслідок чого суд робить висновок, що дане рішення станом на 04.06.2018 року вже набрало законної сили.

Таким чином, після набрання рішенням суду законної сили, завлення в суді позовних вимог між тими самими сторонами про той же предмет і з тих самих підстав порушує принцип юридичної визначеності та суперечить вимогам процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами.

Пункт 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України вказує на те що суд закриває провадження у разі набрання законної сили рішення суду постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, незалежно від інших обставин які виникли в процесі розгляду справи, до яких можна віднести волевиявлення позивача залишити позов без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подальший розгляд справи є недоцільним та клопотання представника відповідача підлягає до задоволення, а тому провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості необхідно закрити.

За таких обставин в задоволенні заяви представника позивача про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 255, 257, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору ОСОБА_5 про стягнення заборгованості закрити.

Повернути позивачу ОСОБА_3 акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 3410,74 грн (три тисячі чотириста десять гривень) 74 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення № ВО902В1F8L від 02.11.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: