Справа № 524/1608/18
Провадження №2/524/1320/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого - судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ОСОБА_1 транс» про зобовязання видати трудову книжку та стягнення заробітної плати,
в с т а н о в и в
ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ОСОБА_1 транс» про зобовязання видати трудову книжку та стягнення заробітної плати. В обґрунтування позову зазначає, що на початку липня 2015 року ОСОБА_3 працевлаштувався в якості водія до Приватного підприємства «ОСОБА_1 транс». У серпні 2016 року позивач звільнився. Під час звільнення відповідач не здійснив з ОСОБА_3 остаточний розрахунок та не повернув трудову книжку. Просить зобовязати відповідача видати ОСОБА_3 трудову книжку та стягнути невиплачені при звільненні 8800 грн.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, з підстав, що зазначені в позовній заяві.
Представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ОСОБА_3 не перебував з Приватним підприємством «ОСОБА_1 транс» у трудових відносинах, а виконував роботи на підставі цивільно-правових договорів. Трудова книжка на підприємстві не зберігалась. Заробітна плата позивачу не нараховувалась, грошові кошти йому виплачувались за цивільно-правовими угодами.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи № 524/9820/16-ц та прослухавши звукозапис судового засідання, зокрема за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1, що стосуються пояснень ОСОБА_4, приходить до наступного висновку.
Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позову. Зокрема, в апеляційній скарзі зазначає, що ним написано розписку про отримання позики, оскільки це була вимога ОСОБА_4 як роботодавця при прийнятті на роботу та фактично умовою трудових відносин (цивільна справа № 524/9820/16-ц а.с. 133).
Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.08.2017 року, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у сумі 20000 грн.

14.03.2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся з позовом до Приватного підприємства «ОСОБА_1 транс» про зобовязання видати трудову книжку та стягнення заробітної плати. В обґрунтування позову зазначає ті ж самі підстави з яких заперечував проти задоволення позову про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Єдиним доказом роботи ОСОБА_3 у відповідача представник позивача зазначає рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 14.08.2017 року у цивільній справі №524/9820/16-ц.

Суд визначив характер правовідносин які існували між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як боргові зобовязання між фізичними особами.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суду позивачем не надано та у судовому засіданні не зазначено належні та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством «ОСОБА_1 транс».

Позивач не писав заяви про прийняття та звільнення з роботи, не ознайомлювався з такими наказами, а відповідач не видавав наказів про прийняття та звільнення позивача з роботи.

Натомість, судом достовірно встановлено, що у спірний період між ОСОБА_3 з однієї сторони та Приватним підприємством «ОСОБА_1 транс» з іншої, укладені однакові за змістом цивільно-правові договори від 11.08.2015 року, 01.10.2018 року, 01.11.2015 року, 01.12.2015 року, 01.01.2016 року, 01.02.2016 року, 01.03.2016 року, 01.04.2016 року, 01.05.2016 року, 01.06.2016 року (а.с. 46-55), у відповідності до яких позивачем виконувались відповідні роботи, що вказує на те, що позивач перебував у цивільно-правових відносинах з відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобовязання відповідача видати трудову книжку та стягнення невиплаченої при звільненні заробітної плати не підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», судові витрати суд вважає необхідним віднести на рахунок держави, а витрати позивача на правничу допомогу на його рахунок.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства «ОСОБА_1 транс» про зобовязання видати трудову книжку та стягнення заробітної плати відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк