ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2506/18
Провадження №2-о/477/101/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_3 у приватному будинку по вул. П.Гончарука, 30 в с.Мирне Вітовського району Миколаївської області з 2008 року до часу відкриття спадщини 27 червня 2017 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 27 червеня 2017 року померла її мати ОСОБА_3, та після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок № 30 по вул. П.Гончарука в с.Мирне Вітовського району Миколаївської області. 12 квітня 2000 року ОСОБА_3 було складено заповіт, за яким мати заповідала спадщину в рівних частинах своїм донькам, тобто їй та сестрі ОСОБА_2, однак остання із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, із матірю на час її смерті не проживала, тобто не є особою, яка прийняла спадщину.

На момент смерті, їх мати ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, та з нею разом проживала і заявниця, однак зареєстрованим місцем її проживання значиться будинок № 15 по тій же вулиці в с.Мирне, у звязку із чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутись до суду за встановленням факту проживання зі спадкодавцем на час смерті. Заявниця вказує, що саме у такий спосіб є можливим захист її спадкових прав.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала та підтвердила викладені в ній обставини.

Заінтересовані особи, зокрема Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечувала.

ОСОБА_2 також не заперечувала проти задоволення заяви її сестри ОСОБА_1 Вказувала, що дійсно після смерті їх матері ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, але вона - ОСОБА_2 спадщину не приймала. Її сестра ОСОБА_1 проживала з їх матірю з 2008 року до дня її смерті, доглядала матір, тому вона на спадщину не претендує та не заперечує проти прийняття спадщини сестрою ОСОБА_1

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та факти, що їх підтверджують.

Так, згідно копії свідоцтва про смерть І-ФП №261701, 27 червня 2017 року померла ОСОБА_3 (а.с. 15).

У своїй власності ОСОБА_3 мала житловий будинок № 30 по вул. Гончарука П., в с.Мирне Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 22.10.2015 року (а.с. 21), а також земельну ділянку площею 0,1362 га для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за цією ж адресою (а.с. 22-23).

Згідно копії заповіту, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_412 квітня 2000 року, ОСОБА_3 заповідала належний їй житловий будинок № 30 по вул. Петра Гончарука в с.Мирне та земельну ділянку, посвідчену Державним актом МК №03315, в рівних долях своїм дочкам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 17).

За даними Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 04.10.2018 року №1-18, ОСОБА_3 на час смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. Інші особи зареєстровані із нею не були (а.с. 20). Однак за даними цієї ж довідки, даних Шевченківської сільської ради за довідкою від 04.10.2018 року №1-343/02-42/18, та акту комісії у складі депутата Шевченківської сільської ради ОСОБА_5 та сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 04.10.2018 року, ОСОБА_1, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, з 2008 року фактично мешкає в с.Мирне по вул.П.Гончарука № 30 по цей час (а.с. 19-20).

Вказані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Підстави закликання ОСОБА_1 до спадкування як спадкоємця першої черги як доньки померлої підтверджуються даними копій свідоцтва про її народження, уродженої як ОСОБА_8 та даними витягу з актів цивільного стану про підстав зміни прізвища.

Щодо підстав звернення до суду із цією заявою, то згідно розяснення приватного нотаріуса Вітовського районного округ Миколаївської області ОСОБА_9, ОСОБА_1 розяснено про неможливість врахування довідки сільської ради про проживання із померлою на час смерті та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем, який відповідно до ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, адже такі обставини мають бути підтверджені у передбачений законом спосіб, тобто рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.п.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.315ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Враховуючи наведене, встановивши, що заявниця ОСОБА_1, як донька та спадкоємиця постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 в одному будинку з 2008 року і на день відкриття спадщини, та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, що від встановлення факту її проживання зі спадкодавцем залежить виникнення її права на спадкування як спадкоємця, який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, то суд вважає можливим захист прав заявниці і заявлений нею спосіб відповідає такому захисту.

Керуючись ст.ст.3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст.1200, 1221, 1268, 1270, 1286, 1299 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, із матірю ОСОБА_3, яка померла 27 червня 2017 року (свідоцтво про смерть серія І-ФП №261701, актовий запис 84 від 03.07.2017 року) спільно за адресою: с.Мирне, вул. П.Гончарука, № 30 Вітовського району Миколаївської області з 2008 року і включно по день відкриття спадщини, тобто станом на 27 червня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Семенова