Справа №443/394/18
Провадження №2-о/443/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: завідувач Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин і факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, звернулась в суд з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким: встановити факт, що ОСОБА_4, який помер 19 січня 2009 року в с. Туради Жидачівського району Львівської області та ОСОБА_5, яка померла 06 квітня 2016 року були чоловіком та дружиною та встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 19 січня 2009 року в с. Туради Жидачівського району Львівської області правовстановлюючого документа Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0159921, який виданий 06.10.2017 року Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області, в якому його прізвище імя по батькові зазначено, як «Крачковський Йосиф Павлович».

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликається на те, що в 19 січня 2009 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить: земельна частка(пай) площею 1,63 га, що належала померлому на підставі Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0159921 від 06 жовтня 2017 року. За життя їїбатько не розпорядився своїми правами на випадок смерті, а саме не склала заповіту. Тому спадщину фактично прийняла її матір та відповідно дружина померлого ОСОБА_5. Проте, остання померла 06 квітня 2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із вищезазначеної земельної ділянки. За життя мати не розпорядилась належним їй майном. Відтак, вона як спадкоємиця першої черги за законом звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, проте отримала відмову, у звязку з тим, що наявні розбіжності в документах, які підтверджують родинний зв'язок між спадкодавцем та спадкоємцем «Крачковська» - «Кречковський». Вказана відмова нотаріуса позбавляє її можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Заявник ОСОБА_2 подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа завідувач Жидачівською державною нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_3 подала заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, оскільки проти задоволення заявлених заявником вимог не заперечує.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2(заявник), ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною дочкою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 6-10/.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 19 січня 2009 року, у віці 80 років, помер ОСОБА_4, про що 20 січня 2009 року складено відповідний актовий запис №3 та видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №161752 /а.с. 11/.

Також з долученої копії свідоцтва про смерть встановлено, що 06 квітня 2016 року, у віці 82 років, померла ОСОБА_5, про що 06 квітня 2016 року складено відповідний актовий запис №16 та видано свідоцтво про смерть серії І-СГ №419589 /а.с. 16/.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки(пай) розміром 1,63 умовних кадастрових гектари

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №655/02-31 від 17 листопада 2017 року, встановлено факт звернення ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами ОСОБА_5, померлої 06.04.2016 року та факт відмови у вчиненні вказаної дії у звязку з тим, що наявні розбіжності в документах, які підтверджують родинний зв'язок між спадкодавцем та спадкоємцем «Крачковська» - «Кречковський».

Відтак, наявні розбіжності у написанні імені матері заявника у належному йому свідоцтві про народження та правовстановлюючих документах матері заявника, як померла 16 липня 2010 року. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у Сертифікаті на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0159921, який виданий 06.10.2017 року Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області, відповідно до якого право на земельну частку належить «Крачковському Йосифу Павловичу», допущена помилка у написанні прізвища особи на яку виданий сертифікат, усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» згідно ч.2 ст. 315 ЦПК, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку з втратою годувальника.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що в ході розгляду справи факт родинних відносин ОСОБА_4, який помер 19 січня 2009 року та ОСОБА_5, яка померла 06 квітня 2016 року, підтвердився матеріалами справи, встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батьків, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4-5,10, 12, 76-80, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, який помер 19 січня 2009 року в с. Туради Жидачівського району Львівської області та ОСОБА_5, яка померла 06 квітня 2016 року були чоловіком та дружиною.

Встановити факт належності ОСОБА_4, який помер 19 січня 2009 року в с. Туради Жидачівського району Львівської області правовстановлюючого документа Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ЛВ №0159921, який виданий 06.10.2017 року Жидачівською районною державною адміністрацією Львівської області, в якому його прізвище імя по батькові зазначено, як «Крачковський Йосиф Павлович».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко