Справа №173/1856/18
Провадження №2/173/1034/2018
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
За участю позивача ОСОБА_1
Третьої особи - ОСОБА_2
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням,-
06.08.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2
25.09.2018 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача фізичної особи.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 20 листопада 2018 року
Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України
20.11.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення навчання
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 1996 року по 1999 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
В період шлюбу в них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до його повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача , на її користь та їй був виданий виконавчий лист № А-202-98 від 26.10.1998 року. Постільки відповідач не сплачував аліменти, його було засуджено вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2013 року за ч. 1 ст. 164 КК України.
Їх син на даний час є повнолітнім.
Син продовжує навчання на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на механіко - машинобудівному факультеті. На цей час закінчив перший курс. Строк навчання до 30.06.2020 року.
Син заробітку на має. Лише отримує стипендію в розмірі 1600 грн., проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.
Вона є інвалідом другої групи.
В зв'язку з навчанням сина вона змушена нести додаткові витрати на його утримання в зв'язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що вона не змозі матеріально забезпечити сина в зв'язку з навчанням повною мірою, так як є інвалідом і отримує пенсію в незначному розмірі. Син за рахунок отримуваної стипендії забезпечує соє навчання. Але його стипендії для задоволення всіх необхідних потреб пов'язаних з навчанням. Вона на даний час проходить перекомісію, тому обмежена в коштах і не має можливості матеріально допомогти сину. Відповідач не працює. Жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання сина.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснивши, що не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері, так як вона утримує його в зв'язку з навчанням. Його витрати в зв'язку з навчанням складаються із оплати за гуртожиток. Йому дозволи вносити оплату за проживання в гуртожитку щомісячно. Дана сума складає 520 грн., також його витрати складаються придбання канцелярських товарів. Копіювання матеріалів, з оплати за проїзд, на харчування, придбання одягу. На даний час він навчається на 2-му курсі.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1996 року по 1999 рік, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.
В період шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якої батьком записаний відповідач.
На даний час син сторін є повнолітнім. З відповідача за рішенням суду на користь позивачки стягувались аліменти на утримання сина до його повноліття, проте відповідач аліменти не сплачував та має заборгованість .
Судом встановлено, що син сторін продовжує навчання на денному відділенні Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на механіко - машинобудівному факультеті. На цей час закінчив перший курс. Строк навчання до 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.
Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері.
В зв'язку навчанням сина позивачка несе витрати пов'язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, копіювання матеріалу, витрат на проїзд в транспорті. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням сина.
За даних обставин судом встановлено наявність порушення прав позивача щодо участі батька у матеріальному забезпеченні сина, який продовжує навчання. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням.
Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали, проте відповідач є особою працездатного віку тому може працювати і отримувати прибуток. Позивачка на даний час проходить перекомісію з підтвердження інвалідності. Відомостей про наявність інших утриманців сторони не надали.
Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.
Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти в частці від прибутку відповідача, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням повинні бути стягненні в частці від прибутку . Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина, а також той факт, що відповідач в добровільному порядку не надає кошти на навчання сина та має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття. Також відсутність у сторін інших неповнолітніх дітей та утриманців. За даних обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв'язку з навчанням сина в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.
Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що аліменти стягуються до досягнення двадцяти трьох років.
Враховуючи, що син сторін досягає 23-років раніше ніж закінчує навчання. Суд в вважає за можливе стягнути аліменти до досягнення сином сторін двадцяти трьохрічного віку, а саме до 16.06.2020 року
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.
Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 06.08.2018 року, відповідно аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв'язку з навчанням з 06.08.2018 року і до 16.06.2019 року, тобто до досягнення сином двадцяти трьох років.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.
На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з навчанням, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 06.08.2018 року і до 16.06.2020 року тобто до досягнення двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір на користь держави в сумі 704.80. грн.
Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 30.11.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 30.11.2018 року

Оприлюднене: 30.11.2018 року

Рішення набрало законної сили: 02.01.2019 року