Провадження № 2/344/3820/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 р. м.Івано-Франківськ Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді Польської М.В.

секретаря Гули Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

09 серпня 2018 року ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Островським Л.Є. відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с. 18).

Згідно розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 84 від 01.10.2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у звязку із звільненням судді Островського Л.Є. у відставку, вказана справа передана у провадження судді Польської М.В. Відповідна ухвала про прийняття цивільної справи № 344/11849/18 до свого провадження постановлена 16 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року до участі у справі залучено орган місцевого самоврядування - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є власником зазначеної квартири, в якій зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та їхні малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідачі являються дочкою, зятем та онуками позивача. Ще у 2014 році відповідачі разом із малолітніми дітьми виїхали проживати за межі України, з реєстраційного обліку не знялися. Реєстрація відповідачів та їхній дітей у квартирі створює позивачу незручності у користуванні житлом. Оскільки він як власник не може реалізувати своє право у даному житлі, а саме: змушений сплачувати за відповідачів комунальні послуги, не може отримати субсидії. Факт не проживання відповідачів у квартирі підтверджується актом ОК «Житловий кооператив 777», поясненнями свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_7 Просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на проживання та користування житловим приміщенням в квартирі №101, яка знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. В.Івасюка, 38.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених в позовній заяві. Просив позов задоволити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, попередньо на адресу суду направили заяви, у яких позовні вимоги визнали, зазначили що з 30 серпня 2014 року проживають за кордоном житлом там забезпечені.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали та зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що позов слід задоволити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка,38/101, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8).

З копії будинкової книги від 24.02.2003 року вбачається, що за зазначеною адресою зареєстровано місце проживання позивача, а також відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 (а.с. 9-13).

Як вбачається з Акту ОК «Житловий кооператив 777», від 24.07.2018 року № 2-07/18 в результаті перевірки та зі слів свідків (сусідів) ОСОБА_8 (кв. №102) і ОСОБА_7 (кв.№82), встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають по вищевказаній адресі понад 1 рік, а саме: з вересня 2014 року (а.с.14).

Батьками ОСОБА_5 Ангеліни-Аврори Тарасівни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-НМ № 084394 від 05.03.2008 року та серії 1-НМ № 227882 від 15.03.2013 року (а.с.15,16).

З копії свідоцтва про місце постійного проживання за кордоном, зареєстрованого в реєстрі за № 307, від 15.09.2018 року місто Монреаль, провінція Квебек, Канада, складеного і засвідченого ОСОБА_9, присяжним комісаром судових округів провінції Квебек, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, їхня дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та їхня дочка ОСОБА_10 ЗлатаТарасівна, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживають в Канаді від 29 серпня 2014 року і до теперішнього часу житлом забезпечені (а.с.25,26).

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 ЗлатаТарасівна мають картки постійного резидента Канади.

Як вказує позивач та вбачається з матеріалів справи, відповідачі були членами його сімї, що вибули з його власної квартири на інше місце проживання, тому до спірних правовідносин застосовуються положення статті 405 ЦК України.

Так, згідно ч. 1 статті 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч.2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 81 ЦПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на кожну сторону. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно суд дійшов висновку, що неспростовані належними доказами обставини не проживання відповідачів у власній квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин є підставою для задоволення позову та визнання їх таким, що втратили право на користування житлом на підставі ч.2 ст.405 ЦК України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись - 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительку АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та їх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право на проживання та користування житловим приміщенням в квартирі №101, яка знаходиться в м.Івано-Франківську по вул.В.Івасюка, 38.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительку АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, солідарно на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державного казначейства служби України у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, код ЄДРПОУ суду 02891693) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2018 року.