Провадження №2/748/56/18
Єдиний унікальний № 748/2706/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді: Майбороди С.М.,
при секретарі: Оніщенко Ю.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3 ,
представника третьої особи КП «Гончарівське» Пилипенка О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Гончарівське» Гончарівської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом примусового виселення особи із самоправно зайнятого житлового приміщення, -
В С Т А Н О В И В:
19 жовтня 2017 року представник позивача за договором ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, шляхом виселення ОСОБА_2 із самоправно зайнятого житлового приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивували тим, що підставою для вселення та проживання позивача з сім`єю в даній квартирі є ордер. Квартира не приватизована, використовується позивачем на підставі договору найму житлового приміщення, утримується КП «Гончарівське» Гончарівської селищної ради, проте відповідач не маючи жодних правових підстав, самоправно зайняв вказане житлове приміщення, чим створює позивачу та його сім`ї перешкоди у праві користування на законних підставах вказаним житлом. Як на правову підставу звернення до суду з позовом про виселення посилались на ст.58, 61, 116 ЖК України.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Позивач в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, оскільки має незадовільний стан здоров`я, надав письмові пояснення, в яких вказав, що в 1985 році в порядку черги отримав ордер на вселення та проживання його і членів сім`ї в квартирі АДРЕСА_2 . Починаючи з 2002 року, у зв`язку з виходом на пенсію, періодично проживав в с.Лебедівка Козелецького району. В 2005 році померла його дружина, його донька одружилась та народила двоє дітей. Відповідач, скориставшись відсутністю його та його сім`ї зайняв належне їм житло та перешкоджає користуватись квартирою. Вказав, що в квартирі залишились їх речі і він не надавав згоду на переселення до іншої квартири.

Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що розподіл житла здійснювався житловою комісією, він на той час в 2002 році проходив службу у в/ч в смт.Гончарівське та проживав у гуртожитку « ОСОБА_8 », а отже йому надали вільну квартиру в порядку черги. В 2003 році він заселився до цієї квартири, в якій були відсутні двері, а тому він встановив свої двері. З 2004 року по 2011 рік він проходив службу у ОСОБА_9 , де отримав квартиру, яку приватизував разом з членами сім`ї. Вказував, що квартира в смт.Гончарівське йому надана правомірно, він має право нею користуватись як колишній військовослужбовець. Ордер він не отримав, оскільки в даній квартирі є зареєстровані особи. Підтвердив, що в 2017 році до нього зверталась ОСОБА_10 з приводу проживання в квартирі, яка забирає у нього квитанції та сплачує комунальні послуги. Просив застосувати строк позовної давності, оскільки його перебіг почався з дня розірвання договору найму житла від 10.01.2002, коли ОСОБА_4 письмово відмовився від спірного житла.
Представник третьої особи - КП «Гончарівське» в судовому засіданні пояснив, що сім`я ОСОБА_11 заселилась в спірну квартиру приблизно в 1986 році та проживали. В подальшому дійсно в цій квартирі проживали ОСОБА_12 разом з дітьми, які були позбавлені батьківських прав. ОСОБА_4 не відмовлявся від квартири. Дійсно ОСОБА_2 неодноразово звертався з проханням надати ордер на цю квартиру, але в квартирі були зареєстровані ОСОБА_4 з сім`єю та малолітні діти, за якими зберігається житло та які були позбавлені батьківського піклування. До суду з позовом про визнання позивача втратившим право користування вони не звертались.
Третя особа - ОСОБА_3 суду пояснила, що в 2017 році вона разом з ОСОБА_10 , що є її мамою, їздила до смт.Гончарівське, однак ОСОБА_2 не пустив їх до квартири. Інші події вона не пам`ятає, бо була неповнолітня.
Третя особа - ОСОБА_5 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши про підтримання поданої заяви.
Під час судового засідання допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_10 пояснила, що не може заселитись в квартиру, де проживала. Вона повернулась з навчання та виявилось, що в квартирі проживають інші люди. В квартирі залишились їх особисті речі та їй відомо, що речі були викинуті. Вона розмовляла з дружиною ОСОБА_2 і та сказала, що це їх квартири і вони нікуди не виїдуть. Влітку вона дізналась, що ОСОБА_2 в квартирі не проживає більше півроку і тому вони в`їхали в квартиру та поміняли замки, потім приїхав ОСОБА_2 , знову поміняв замки.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_11 проживали в одному будинку з нею. Знає, що приблизно в 2003 році заселився ОСОБА_2 і ОСОБА_14 фактично з дітьми ніде було проживати. ОСОБА_15 вимушена була йти жити до знайомих. Вона приходила до своїй квартирі, але ОСОБА_2 її не пускав, вона навіть просила, щоб він пустив її в одну кімнату. Вона не знала на той час, де шукати захисту, оскільки батько її випивав, мати хворіла. Їй відомо, що відповідач вживав всіх заходів, щоб ОСОБА_4 відмовився від житла, однак його не вдалося вмовити. В 2016 році бачила як ОСОБА_2 почав вивозити речі з квартири. В її присутності ОСОБА_10 заходила до квартири влітку та фотографувала, речі, що залишились, а саме меблі, шафи були без речей.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що на той час працювала паспортистом, підтвердила обставини прописки ОСОБА_4 разом з сім`єю на підставі ордеру в 1987 році. Ордер було втрачено під час подачі позову до суду за заборгованість по комунальним послугам приблизно в 1999 році.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що працював в Гончарівському гарнізоні з 1995 по 2005 рік, начальником домоуправління. По квартирі АДРЕСА_2 була заборгованість, у зв`язку з чим звертались до суду про стягнення заборгованість. До позову долучали ордер, який повернутий не був. В подальшому повідомлено житлову комісію про наявну заборгованість. ОСОБА_2 виявив бажання заселитись до квартири та сплатити заборгованість. На той час перед ним як начальником домоуправління стояло лише питання сплати комунальних послуг.
Відповідачем надано відзив на позов, в якому він вказував, що між КП «Гончарівське» та ОСОБА_4 не виникли договірні відносини з приводу користування квартирою, а законність проживання та користування не підтверджується належними документами. З 2002 року члени сім`ї ОСОБА_4 добровільно залишили квартиру, комунальні послуги не сплачували, що свідчить про фактичне розірвання договору найму житла, добровільно надали згоду до житлової комісії про залишення житла.( а.с.76-84)
До відзиву відповідач додав позовну заяву від 02.10.2002, з якою він як командир військової частини звертався з позовом до суду визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Як зазначено в додатках до позову ним надавалась, в тому числі копія ордеру № 4503 від 16.09.1985 року. Як вказав в судовому засіданні відповідач рішення по поданій заяві прийнято не було, оскільки він не мав право звертатись до суду з даним позовом (а.с.86-87). До відзиву додано відповідь Гончарівської селищної ради на ім`я Чернігівської районної прокуратури, яка не завірена належним чином ( а.с.88), копії книги протоколів засідань житлової комісії Гончарівського гарнізону (а.с.89-101), підтвердження ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ОСОБА_21 ( а.с.102-106), які не можуть бути судом прийняті та оцінені як докази, оскільки підписи вказаних осіб не засвідчені належним чином. Додана заява на ім`я начальника ДУ-2 від 23.05.2005 ( а.с.108-109), заява на ім`я голови Гончарівської селищної ради від 28.11.2007 ( а.с.110), копія договору найму житла, укладеного з ОСОБА_22 ( а.с.111-114), відповіді голови Гончарівської селищної ради, КП «Гончарівське» ( а.с.115-116), скарга, довідки щодо проживання, відповідь прокуратури Чернігівського району ( а.с.120-124), копія директиви Міністра оборони України від 11.06.2007 про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади селища Гончарівське ( а.с.125).
Представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вказав, що позивач разом з сім`єю зареєстрований у спірній квартирі, позбавлений можливості нею користуватись, оскільки йому чиняться перешкоди, тому він вимушений проживати за іншою адресою, зазначення номеру ордеру 74 в позові є помилковим, що було усунуто шляхом переукладення договору найму. Додано заяву ОСОБА_2 на ім`я начальника КП «Гончарівське» щодо встановлення факту його проживання, акт перевірки проживання, висновки за результатами розгляду звернень ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , копія договору найму ( а.с.144-159).
Відповідачем в свою чергу надані заперечення на відповідь на відзив, в яких поставив під сумнів надані документи КП "Гончарівське" щодо реєстрації позивача разом з сім`єю, посилався на правомірність отримання житла, на Положення про порядок забезпечення жилою площею у Збройних Силах України, введене в дію наказом міністра оборони України від 23 грудня 1992 року № 220 ( а.с.191-196).
Третя особа - Комунальне підприємство «Гончарівське» надали письмові пояснення на позов, в яких вказали, що позивач дійсно зареєстрований разом з сім`єю з 1987 року за адресою по АДРЕСА_1 та області, підставою для вселення був ордер № 4503, виданий КЕЧ у 1985 році, на підтвердження чого надали поквартирну картку ( а.с.131). Додатково вказали, що в договорі найму житла помилково вказано ордер № 74, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_4 , який не відмовлявся від квартири, в 2017 році було проведено обстеження квартири, за результатами чого складено акт, в якому зазначено, що комісія прийшла висновку, що не може підтвердити факт постійного проживання відповідача в спірній квартирі ( а.с.130-142).
Вислухавши доводи позивача та дослідивши докази, надані на обгрунтування заявленого позову, заперечення відповідача щодо пред`явленого позову та додані на обгрунтування заперечень докази, заслухавши пояснення третіх осіб та свідків, судом встановлено наступне.
Спірним житлом є квартира АДРЕСА_2 та області, яка на час розгляду справи, як слідує з наданого акту прийняття передачі основних засобів (а.с.138), знаходиться на балансі КП «Гончарівське», є неприватизованою та відноситься до комунальної власності.
Наймачем даної квартири є ОСОБА_4 , з яким відповідно до договору найму житла в будинках комунального житлового фонду смт. Гончарівське від 26 липня 2017 року та від 15 січня 2018 року, КП «Гончарівське» Гончарівської селищної ради в особі керівника ОСОБА_23 укладено договір, на підставі якого наймодавець надав наймачу та членам його сім`ї : ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 у безстрокове користування квартиру за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.7, 190).
Згідно довідки № 945, виданої Гончарівською селищною радою 19.09.2017 року, в АДРЕСА_1 та області зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 (а.с.8).
Як слідує з п.27 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України № 20 від 03 лютого 1995 року, на підставі рішення про надання жилого приміщення виконавчий комітет Ради Народних депутатів, а в закритих військових містечках квартирно-експлуатаційні частини району, видають ордер на вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути виданий лише на вільне жиле приміщення. Пунктом 28 вищенаведеного положення передбачено певний перелік документів, що подається на видачу ордеру, а саме список розподілу жилої площі по військовій частині, довідку про здачу жилого приміщення за останнім місцем проживання військовослужбовця, довідку про перевірку житлових умов житловою комісією, паспорти на дорослих членів сім`ї.
За нормою статті 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет відповідної ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.
У відповідності до довідки № 80, виданої КП «Гончарівське» Гончарівської селищної ради 19.09.2017 року, договір найму квартири за адресою : АДРЕСА_1 укладався з дружиною ОСОБА_2 ОСОБА_26 , терміном на один рік з 24.11.2008 року по 24.11.2009 року та з ОСОБА_2 , терміном на один рік з 01.08.2015 по 01.08.2016 року. Правових підстав користування ОСОБА_2 квартирою, крім вищевказаних договорів не було (а.с.10).
Довідка Гончарівської селищної ради № 803 від 07.08.2017 підтверджує, що ОСОБА_2 періодично проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . ( а.с.120)
Інші довідки надавались з приводу проживання ОСОБА_2 без реєстрації у спірній квартирі з 24.02.2008 по 27.02.2012, а також в 2014 та 2015 роках на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( а.с.121-123).
Отже, ОСОБА_2 заселився до кв. АДРЕСА_2 не маючи ордеру та проживав без реєстрації у вказаній квартирі.
Як пояснив під час судового засідання ОСОБА_2 він з 2011 року є військовим пенсіонером, з 2004 року по 2011 рік проходив службу у Львові, де отримав квартиру, яку приватизував разом з членами сім`ї та вважає, що має право на приватизацію даної квартири.
Виходячи з протоколу № 66 засідання житлової комісії від 10.10.2002 року ( а.с.97-98) слухали ОСОБА_2 в/ч НОМЕР_1 по питанню здачі житла пенсіонером ОСОБА_4 та вирішили надати ОСОБА_4 2-х кімнатну квартиру в буд. АДРЕСА_3 предоставити ОСОБА_2 в першу чергу отримання житла загальної черги. При цьому слід зауважити, що на засіданні комісії був відсутній сам ОСОБА_4 , якого, як слідує з протоколу, не заслуховували. Отже, під час судового засідання не встановлено та не знайшло підтвердження той факт, що ОСОБА_4 відмовився від наданої йому за ордером квартири АДРЕСА_2 та добровільно змінив своє місце проживання.
Надана самим відповідачем копія позовної заяви підтверджує той факт, що до засідання комісії, а саме 02.10.2002 ОСОБА_2 як командир військової частини НОМЕР_1 намагався звертатись до суду про визнання ОСОБА_4 втратившим право користування житлом. ( а.с.86)
Надані звернення відповідачем ОСОБА_2 до начальника ДУ-2, Гончарівської селищної ради, КП «Гончарівське» свідчать про наміри останнього отримати ордер на квартиру АДРЕСА_2 , однак відповідачу було вказано, що видача ордеру є неможливим у зв`язку з реєстрацією за даною адресою сім`ї ОСОБА_11 в кількості 4 осіб на підставі ордеру № 4503. ( а.с.108-109,115-119)
Згідно з записами в протоколі № 62 від 23.05.2002 ( а.с.94-96) під час засідання комісії слухали ОСОБА_27 ) про надання однокімнатної квартири взамін трьохкімнатної та вирішили отримати відмову від всіх членів сім`ї. Посилання відповідача щодо отримання Оставчуком іншої квартири, а отже і згоду всіх членів сім`ї, в тому числі малолітніх дітей на проживання в іншій квартирі є безпідставними, оскільки ОСОБА_12 не був зареєстрований в цій квартирі та не мав права вирішувати питання щодо переселення з квартири інших членів сім`ї, які були в ній зареєстровані, в тому числі малолітніх.
В подальшому, як слідує з протоколу № 75 від 10.07.2003 року ( а.с.99-101) ОСОБА_28 зверталась з проханням надати їй житло, оскільки її житло зайнято ОСОБА_29 . Однак відсутні дані, що ОСОБА_4 погодився на переселення з квартири АДРЕСА_4 .
Як слідує з наданого повідомлення Гончарівської селищної ради на запит суду, в квартирі АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали квартиронаймач ОСОБА_4 , 1952 року народження, зареєстрований з 18.09.1987 року, дочка ОСОБА_10 , 1980 року народження, зареєстрована з 18.09.1987 року, внучка ОСОБА_3 ,1998 року народження, зареєстрована з 08.09.1999 року, внучки ОСОБА_6 , 2001 року народження та ОСОБА_7 , 2003 року народження, були зареєстровані до 19.09.2017 та зняті з реєстрації до опікуна. Зазначена інформація надана по повідомленню управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с.128) та збігається з даними зазначеними в поквартирній картці, а отже у суду відсутні сумніви щодо достовірності викладених в ній даних з приводу реєстрації, як на то посилається відповідач.
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , а також свідок ОСОБА_17 підтвердили вселення сім`ї ОСОБА_11 на підставі ордеру. Як слідує з поквартирної картки видавався ордер № 4503 від 16.09.1985 року, на вказаний ордер сам відповідач посилається в своїй позовній заяві, яку подавав до військового суду про втрату право користування ОСОБА_4 житловим приміщенням. Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили, що даний ордер було втрачено. Також, під час судового засідання встановлено помилковість зазначення ордеру № 74, а отже сумніви відповідача з приводу вказаного ордеру є безпідставними.
ОСОБА_10 є членом сім`ї наймача спірної квартири та як член сім`ї наймача також має право користування спірною квартирою. Враховуючи те, що її батько є особою похилого віку, то в 2017 році на захист порушених прав позивача звернулась до районного відділу поліції, вказуючи на неправомірність дій ОСОБА_2 щодо перешкод в користуванні спірною квартирою ( а.с.151).
На неправомірність дій ОСОБА_10 звертався до Чернігівського РВ поліції і ОСОБА_2 ( а.с.154), що свідчить, що дійсно між сторонами триває спір з приводу користування спірною квартирою, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
Підтвердження того, що ОСОБА_10 мала намір разом з малолітньою на той час дитиною, що також була зареєстрована в даній квартирі, проживати в ній та те, що туди заселився ОСОБА_2 свідчить протокол № 100 від 25.08.2005 року, де під час засідання комісії слухали ОСОБА_10 , яка звернулась з питання заселення до квартири.( а.с.91-93)
Також під час судового засідання свідок ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_2 , коли заселився до квартири, не пускав мешканців цієї квартири, а саме ОСОБА_30 з дітьми та ОСОБА_31 .
З наданих квитанцій ( а.с.166-168) слідує, що з червня 2017 року позивачем та членами його сім`ї сплачуються комунальні послуги на підставі укладеного договору найму, який є чинним на час розгляду справи та ніким не оспорений в установленому законом порядку.
Як встановлено в судовому засіданні відповідачем протягом 2017 року комунальні послуги фактично не сплачувались.
Покази свідка ОСОБА_13 узгоджується з актом перевірки проживання, що складений 07 серпня 2017 року, під час якого встановлено, що в квартирі знаходяться меблі та особисті речі, але квартира справляє враження нежилої, за словами сусідів та самого заявника, він з`являється в квартирі періодично на декілька днів. Станом на 04.08.2017 комісія не може підтвердити факт проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.150). Перевірка проводилась за заявою ОСОБА_2 ( а.с.149)
Твердження відповідачем та свідком ОСОБА_17 з приводу того, що ОСОБА_2 погодився сплатити борг за комунальні послуги під час заселення до квартири спростовуються довідкою № 28 від 12.03.2012, в якій вказується, що станом на 01.10.2007 по теперішній час заборгованість по квартплаті та комунальних послугах становить 3 655 грн.( а.с.142)
Під час судового засідання встановлено, що в квартирі АДРЕСА_2 також були зареєстровані неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Які перебувають під піклуванням та зняті з реєстрації 19.09.2017 до опікуна.
Як слідує з положення ст.71 Житлового кодексу України, якщо з будинку, квартири вибула дитина (діти) і членів її сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянинові до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або досягнення ними повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника.
Положення п.10 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року, на які посилається відповідач в своїх запереченнях стосуються правовідносин, що виникли між наймачем та його членами, в якому не вказується суду в категоричній формі відмовляти в задоволенні позову, а зазначається лише про право суду, а отже дане питання має бути вирішуватись судом в кожному окремому випадку, виходячи з обставин справи.
Враховуючи обставини, встановлені під час судового засідання, підстави заявленого позову, намагання позивача та членів його сім`ї відновити порушене право на користування квартирою шляхом звернення до відповідних органів, наявність реєстрації в спірній квартирі малолітніх дітей, за якими зберігається право на житлове приміщення, незалежно від не проживання в ньому інших членів сім`ї, укладення договору найму між наймодавцем КП «Гончарівське» та квартиронаймачем ОСОБА_4 , при відсутність спору між наймодавцем та наймачем щодо користування житловим приміщенням, а також враховуючи те, що порушення прав позивача є триваючим, під час судового засідання не встановлено обставини того, що ОСОБА_4 в добровільному порядку було розірвано договір найму житла в силу ст.107 ЖК України, як на то посилається відповідач, підстави для застосування строку позовної давності відсутні.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною першою статті 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного житлового приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або у судовому порядку.
Статтею 116 ЖК України передбачено виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення, зокрема частиною третьою передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.
Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, показами свідків, суд приходить до висновку, що відповідач самовільно зайняв житлове приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та області та перебуває в ньому без відповідних правових підстав, чим чинить перешкоди в належному користуванні даним житловим приміщенням ОСОБА_4 та членам його сім`ї, а тому підлягає виселенню, без надання іншого житлового приміщення.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача, у відповідності до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 58, 109, 116 Житлового кодексу України, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , що діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , Комунальне підприємство «Гончарівське» Гончарівської селищної ради, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності, шляхом примусового виселення особи із самоправно зайнятого житлового приміщення задовольнити.
Усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням, шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 640,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 17 квітня 2018 року.

Суддя С. М. Майборода