Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 289/1318/16-ц

провадження № 61-20772св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В.,

Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Радомишльська міська рада Житомирської області,

представник відповідача - Бобровська Тетяна Анатоліївна,

третя особа - служба у справах дітей Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Талько О. Б., Товянської О. В., Гансецької І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Радомишльської міської ради Житомирської області, третя особа - служба у справах дітей Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області, про зобов'язання реалізувати право на житло та видати ордер на житлове приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що з 8 серпня 2012 року вона перебуває на квартирному обліку у загальній черзі для покращення житлових умов. Рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області від 10 вересня 2014 року її зараховано у чергу для позачергового отримання житлового приміщення за № 80.

ЇЇ сім'я є багатодітною, та відповідно до вимог законодавства має право на першочергове забезпечення житлом, однак відповідач зволікає з вирішенням цього питання та не бажає брати на облік вільні житлові приміщення, які не мають власників. Зокрема, по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, який можна використати для забезпечення її сім'ї житлом. Така бездіяльність відповідача порушує її право на першочергове отримання житлового приміщення.

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 просила зобов'язати виконавчий комітет Радомишльської міської ради Житомирської області перевести житловий будинок АДРЕСА_1 у комунальну власність, видати ордер та вселити її сім'ю у це житлове приміщення.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області

від 28 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на квартирному обліку в Радомишльській міській раді Житомирської області зі статусом позачерговості перебуває більше ста сімей, у тому числі в ближчій черговості для отримання поза чергою житла ніж ОСОБА_4 і, надавши можливість отримати нею житло раніше ніж перебуваючі на черзі поперед нею, будуть порушені права в першу чергу цих осіб, які значно триваліший час перебувають на квартирному обліку ніж позивачка. Крім того, вільний житловий фонд на такі цілі у міській раді відсутній. Будь-яких повноважень щодо самостійного прийняття радою рішення про передачу нерухомого майна у свою комунальну власність органам місцевого самоврядування Законом України «Про місцеве самоврядування» не передбачено.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що надання ОСОБА_4 житла можливе лише після забезпечення житлом осіб, які перебувають у списку на позачергове одержання житла раніше неї. Окрім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно виходив з того, що вільний житловий фонд у міській раді відсутній, а остання позбавлена можливості самостійно вирішувати питання щодо передачі нерухомого майна у свою комунальну власність.

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у березні 2017 року, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до цього ж суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди, при розгляді справи, не встановили чи є інші особи, які мають право на першочергове отримання житла, та не розібрались, що у законодавстві немає такого поняття як позачерговість, а є загальна черга на поліпшення житлових умов та першочергова, до якої вона включена під № 80. Проте цей номер немає різниці, а має значення категорія пільговика, який може отримати житло у такій черзі першим, а не той, що зазначений у черзі під № 1.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю п'ятьох дітей, тобто має встановлений законодавством статус багатодітної сім'ї, та має право на позачергове отримання жилого приміщення від органу місцевого самоврядування.

Реалізуючи своє право багатодітної родини на поліпшення житлових умов, ОСОБА_4 звернулася у 2008 році, маючи тоді на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до Радомишльської міської ради Житомирської області з письмовою заявою про постановку на квартирний облік і рішенням виконкому ради за № 345 від 08 серпня 2012 року була включена в загальну чергу за

№ 318 (а.с. 9).

На підставі заяви ОСОБА_4 до Радомишльської міської ради Житомирської області у зв'язку зі збільшенням членів сім'ї вона була зарахована для позачергового отримання житлового приміщення за № 80, як сім'я, яка має п'ятьох і більше дітей (а.с. 12).

Відповідно до статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

За змістом частини першої статті 46 ЖК Української РСР поза чергою житлове приміщення надається сім'ям, які мають п'ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей.

Відповідно до статті 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, правильно виходив із того, що забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку зазначені перед ОСОБА_4

ОСОБА_4 має право на забезпечення житлом лише за умови надходження її черги на отримання житла. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позовних про визнання дій протиправними та зобов'язання надати квартиру відсутні.

Крім того, оскільки розподіл та надання житла, що належить до комунальної власності, є виключною компетенцією виконавчого органу міської ради, то апеляційний суд вірно зазначив, що позов пред'явлено до Радомишльської міської ради Житомирської області, а не до виконавчого комітету цієї міської ради.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, про незаконність судового рішення не свідчать, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Білоконь

Є.В.Синельников