Справа № 545/1198/18
Провадження № 2/545/896/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді - Путрі О.Г.

при секретарі - Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк » про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що 27.04.2018 року позивач дізнався про перебування у Полтавському РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 115378,59 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.09.2017 року складає 2999843,34 грн. Виконавче провадження відкрите за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства , банком не надані необхідні документи для вчинення виконавчого напису. В порушення ст.88 ЗУ " Про нотаріат" стягнення здійснюється за період з 21 серпня 2007 року по 12 вересня 2017 року , тобто з часу виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того , щодо розміру заборгованості за кредитним договором між сторонами існує спір , який розглядається в суді. В зв'язку з наведеним позивач просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.05.2018 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення за виконавчим написом від 08.12.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 14701, серія та номер бланку № НМХ 830701, який перебуває на примусовому виконанні Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у виконавчому провадженні № 56034507, до розгляду даного позову.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 18.05.2018 року відкрито провадження по даній справі, призначено до підготовчого розгляду.

Ухвалою суду від 28.08.2018 року підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про день та час слухання справи, відзиву на позов, заяв чи клопотань не надсилав,тому відповідно до ст. 280 ЦПК України , суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Від третьої особи приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в письмових поясненнях зазначив, що виконавчий напис вчинено ним правомірно.

Суд , дослідивши матеріали справи , приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким , що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21.08.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та позивачем був укладений кредитний договір № PLKPG108073855 та надано кредит в розмірі 29600 доларів США.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 14.07.2016 року позов ПАТ КБ « ПриватБанк » до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №PLKPG108073855 від 21.08.2007 року у розмірі 44 899,44 долари США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 1 170 184,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1790,46 грн. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14.09.2016 року рішення від 14.07.2016 року змінено в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків та штрафу, ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » заборгованість за кредитом у розмірі 29428,09 доларів США та 13386,06 доларів США, що за курсом НБУ на день ухвалення рішення складає 1062646,95 грн. та штрафу в сумі 55720,15грн. Рішення суду від 14.07.2016 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по комісії та пені. Ухвалено в цій частині нове рішення - стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » заборгованість по комісії в сумі 51757,15 грн. та пені 298403,91 грн. Змінено рішення суду від 14.07.2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » судового збору, збільшено його розмір з 1790,46 грн. до 4765,18 грн. Судовим рішенням заборгованість за кредитним договором стягнуто станом на 05.09.2014 року.

Постановою Верховного суду від 05.09.2018 року рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 14.07.2016 року та рішення апеляційного суду Полтавської області від 14.09.2016 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14701 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 21 серпня 2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 12 вересня 2017 року грошових коштів у сумі 115378,59 доларів США, що за курсом 26.00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.09.2017 року складає 2999843,34 грн.,а саме : заборгованості за тілом кредиту у розмірі 30507,61 доларів США; заборгованості за відсотками у розмірі 31656,68 доларів США; заборгованості з комісії у розмірі 5414,30 доларів США; заборгованості з пені у розмірі 47800 доларів США.

Стягнення здійснено за період з 21 серпня 2007 року по 12 вересня 2017 року ( а.с.91).

22.03.2018 року головним державним виконавцем Полтавського РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса заборгованості на користь ПАТ КБ « ПриватБанк » в розмірі 300164,34 грн. ( а.с. 22 ).

Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 , ч.6 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків ,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи,

місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 та Постанові Верховного Суду № 405/1015/17 від 10.10.2018 року.

Як встановлено судом між сторонами існує спір з приводу розміру заборгованості за кредитним договором . Так, в провадженні Полтавського районного суду перебуває цивільна справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № №PLKPG108073855 від 21.08.2007 року , за яким 08.12.2017 року вчинив виконавчий напис приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Існування спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису є тією обставиною , яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса.

Крім того , встановлено , що в порушення ст.87 ЗУ " Про нотаріат" , підпунктів 3.1, 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій , нотаріус вчинив виконавчий напис , хоча з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

За встановлених обставин виконавчий напис нотаріуса підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 95,141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ,280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк » ( м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, МФО 305299 ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 08.12.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 14701, серія та номер бланку № НМХ 830701 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. ( сімсот чотири гривні 80 коп. )

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії;

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_4