Справа № 423/2787/18
Провадження № 22-ц/810/303/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року, грудня місяця, 05-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Дронської І.О., Коротенка Є.В., за участю секретаря судового засідання Єгорової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційні скарги Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та ДП «Первомайськвугілля» на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 10 вересня 2018 року у цивільній справі (№ 423/2787/18 суддя І інстанції - Архипенко А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу про припинення повноважень, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу про припинення повноважень. У подальшому уточнив та доповнив позовні вимоги- просив суд скасувати наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 81 к/к від 07 серпня 2018 року «Про припинення повноважень ОСОБА_1»; поновити повноваження ОСОБА_1, виконуючого обов'язки генерального директора Державного підприємства «Первомайськвугілля»; визнати нечинним і скасувати наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 82 к/к від 07 серпня 2018 року «Про призначення виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля» ОСОБА_2» (а.с. 90-92 т.1). У вересні 2018 року відмовився від частини позовних вимог щодо наказу № 82 к/к та врешті просив скасувати наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 81 к/к від 07 серпня 2018 року «Про припинення повноважень ОСОБА_1»; поновити повноваження ОСОБА_1, виконуючого обов'язки генерального директора Державного підприємства «Первомайськвугілля» та допустити негайне виконання рішення (1а.с. 152 т.1).

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 10 вересня 2018 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, було скасовано наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 81 к/к від 07 серпня 2018 року «Про припинення повноважень ОСОБА_1» та поновлено повноваження ОСОБА_1 виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля», було допущено рішення до негайного виконання.

Із рішенням не погодились Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, державне підприємство «Первомайськвугілля» - ними було подано апеляційну скаргу, у якій апелянти, посилаючись на припущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржуване ними рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 10 вересня 2018 року, та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників апелянта, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційних скарг, заперечень проти них, обговоривши їх доводи, дослідивши матеріали цивільної справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 367 ЦПК України є передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Статтями 263, 264 ЦПК України є визначеним про те, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 2 ст. 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтями 12,81 ЦПК України є визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконував свої обов'язки, тобто працював, саме на підставі трудового договору, його повноваження були припинені на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України без вказівки щодо звільнення позивача з посади, тобто суд дійшов до висновків про те, що уповноваженим органом були застосовані правові підстави, які визначені КЗпП України як додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що розірвання трудового договору із ОСОБА_1 з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе було лише за попередньою згодою профспілкового органу, тоді як оскаржуваний наказ був прийнятий без попередньої згоди на це відповідного профспілкового органу, при прийнятті оскаржуваного наказу не було зазначено, за яких певних умов, було прийнято рішення про припинення повноважень. Крім того, суд першої інстанції дійшов до висновків про те, що норми пункту 5 частини 1 статті 41КЗпП України можуть бути застосовані лише до посадових осіб господарських товариств, яким ДП«Первомайськвугілля» не є, а позивач у розумінні вказаної норми права не є спеціальним суб'єктом, щодо якого може бути застосована вказана норма. За таких обставин суд дійшов до висновків про те, що оскаржуваний наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 81 к/к від 07 серпня 2018 року був винесений із порушенням вимог КЗпП України, не на підставі і у спосіб, що передбачені Законами України, не ґрунтується на нормах матеріального права та порушує права і інтереси позивача у сфері трудових відносин, а тому, з метою забезпечення, гарантій забезпечення права громадян на працю, які передбачені у статті 5-1КЗпП України щодо правового захисту від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи, оскаржуваний Наказ відносно позивача підлягає скасуванню, у зв'язку із чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не врахував належним чином зміни що відбулись у трудовому законодавстві, не взяв до уваги при тлумаченні положень ст. 41 КЗпП України те, що норму частини першої статті 41 КЗпП України було доповнено пунктом 5 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів», який набрав чинності 1 червня 2014 року. Метою його прийняття було покращення інвестиційного клімату шляхом надання інвесторам (власникам) підприємств права звільняти посадових осіб (керівників, членів виконавчих органів) без зазначення причин, а також узгодження в цьому контексті норм трудового та господарського законодавства. Як гарантію в таких випадках передбачено виплату працівникам вихідної допомоги у розмірі не менше, як шестимісячний середній заробіток (стаття 44 КЗпП України). Суд першої інстанції не врахував, що одночасно зі змінами до частини першої статті 41 КЗпП України цим Законом було внесено зміни до частини третьої статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень - адже вказаний Закон не містить жодних обмежень щодо спеціального кола суб'єктів. Колегія суддів приходить тут до висновків про те, що ДП «Первомайськвугілля» є суб'єктом господарювання відповідно до ГК України, а отже і норми пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України могли бути застосовані при припиненні відповідачем повноважень виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля» ОСОБА_1 (а.с. 15 т.1), не врахував і того, що головним критерієм віднесення особи до посадової є наявність у такої особи організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій. Виходячи зі змісту пунктів 7.1, 7.2, 7.5, 7.6, 7.7 Статуту підприємства генеральний директор ДП «Первомайськвугілля» виконує і організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції - а отже є посадовою особою. Звільнення працівника на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України не передбачає попереднього погодження з виборним органом (профспілковим представником), первинною профспілковою організаціє, членом якої є працівник. Відповідно до статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілковою представника) допускається у випадку звільнення, зокрема, керівника підприємства, установи, організації. Колегія суддів враховує тут і судову практику вирішення та тлумачення подібних питань Верховним судом, що зокрема знайшла свій вираз у рішенні ВС від 5 вересня 2018 року по справі № 537/3876/16-ц провадження № 61-20554 св18, приходить до висновків про те, що оскаржуваний наказ є правомірним, його було видано у межах дискреційних повноважень Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, відсутні підстави для його зміни чи скасування, немає підтверджень протиправного порушення відповідачем прав та інтересів позивача у сфері трудових відносин.

Частиною 1 п. 4 ст. 376 ЦПК України є передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права. Отже, за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 81 к/к від 07 серпня 2018 року «Про припинення повноважень ОСОБА_1» та поновлення його повноваження як виконуючого обов'язки генерального директора ДП «Первомайськвугілля».

З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та ДП «Первомайськвугілля» задовольнити.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 10 вересня 2018 року скасувати, та ухвалити по справі нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу №81к/к від 07.07.2018 року та про припинення повноважень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді