Справа № 359/7443/17
Провадження № 2/359/527/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми коштів за прострочення виконання зобовязання

В С Т А Н О В И В :

25.09.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним позовом, вимоги якого в ході судового розгляду було уточнено, та відповідно просив суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за несвоєчасне повернення позики, яка складається з: інфляційних нарахувань у розмірі 12 629,29 гривень, процентів на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 14 909,02 гривень, 3% річних у розмірі 2942,83 гривень, а також вирішити питання стосовно стягнення понесених судових витрат( а.с.2-5).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.04.2016 року з відповідачів солідарно стягнуто на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 53 000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 3 074 грн. 00 коп., проценти на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 9 756 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 452 грн. 49 коп., а всього 66 282 грн. 55 коп. На підставі виконавчого листа, 22.07.2016 року Бориспільським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавчі провадження № № 51739450 та 51738805 про стягнення з відповідачів суми боргу. Також 26.07.2016 та 23.08.2016 відділом ДВС було накладено арешт на все майно належне відповідачам. Однак, стягнутий рішенням суду борг відповідачами в повній мірі до теперішнього часу не погашено. З цих підстав, просить суд за період 01.03.2016 по 01.09.2017 стягнути з відповідачів: 3% річних- 2942,83 гривень, інфляційні нарахування- 12629,29 гривень, та у відповідності до ст. 1048 ЦК України проценти на рівні облікової ставки НБУ- 14909,02 гривень.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та заперечував щодо їх задоволення, посилаючись на те, що із заробітної плати його дружини утримуються кошти на виконання рішення суду, яким стягнуто заборгованість за договором позики, які до вересня 2017 року направлялись позивачу переказами, і з вересня позивач перестав отримувати перекази.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяви про розгляд справи судом у її відсутність (а.с.77,82,96), заперечень по суті позову не подала.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2016 року, яке 06.05.2016 року набрало законної сили та було предявлено позивачем до примусового виконання, стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 53 000 грн. 00 коп., інфляційні нарахування у розмірі 3 074 грн. 00 коп., проценти на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 9 756 грн. 06 коп., 3% річних у розмірі 452 грн. 49 коп., а всього 66 282 грн. 55 коп., також вирішено питання щодо судових витрат.(а.с.6,7).

Зазначені обставини повністю визнані сторонами та підтверджуються долученими до матеріалів справи: копією рішення(а.с.6,7), постановами державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 22.07.2016 про відкриття виконавчих проваджень №№ 51739450, 51738805 з примусового виконання рішення суду(а.с.8,9), постановами державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від 26.07.2016 та 23.08.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження(а.с.10,11).

З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що на виконання рішення суду за місцем роботи відповідача ОСОБА_3 в ТОВ «ПОЛІМЕРШПАГАТ» з вересня 2016 року із заробітної плати відповідача утримуються кошти, які перераховуються позивачу ОСОБА_1, зокрема в рахунок погашення основного боргу, як визнано позивачем, ним отримано кошти: 08.10.2016-231грн.84коп., 07.11.2016-231грн.84коп., 07.12.2016-231грн.84коп., 05.01.2017-231грн.84коп., 27.01.2017-231грн.84коп., 27.02.2017-463грн.68коп., 29.03.2017-463грн.68коп., 03.05.2017-231грн.84коп., 01.06.2017-463грн.58коп., 11.08.2017-927грн.36коп. (а.с.61-76).

Таким чином, заборгованість за сумою позики становить 49288грн.66коп.(53000грн.- 231грн.84коп. - 231грн.84коп. - 231грн.84коп. - 231грн.84коп. - 231грн.84коп. - 463грн.68коп.-463грн.68коп. - 231грн.84коп.- 463грн.58коп.- 927грн.36коп.= 49288грн.66коп.)

Згідно вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ч.1 та 2 цієї статті, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України у справі №6-157цс16 від 25.05.2016.

Перевіркою розрахунків позивача, а також проведеним судом власним розрахунком, виходячи з формули, наведеної позивачем (розмір заборгованості х кількість днів прострочення х облікову ставку НБУ / на кількість днів у році х 100%) судом встановлено, що розрахована позивачем сума процентів 14 909 грн. 02 коп.( а.с.88-91) перевищує належну суму процентів, оскільки нарахування процентів позивачем здійснювалось не тільки на суму основного боргу, а також на стягнуті за рішенням суду проценти за користування позикою та інфляційні нарахування, що суперечить вищенаведеним вимогам ст.1048 ЦК України, відповідно до якої передбачено обовязок сплатити проценти за користування позикою.

Враховуючи сплачені в рахунок погашення основного боргу суми, розрахунок процентів за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ має виглядати наступним чином з урахуванням змінюваної облікової ставки НБУ (з 04.03.2016-22; з 22.04.2016-19; з 27.05.2016-18; з 24.06.2016-16,5; з 29.07.2016 15,5; з 16.09.2016 15; з 28.10.2016-14; з 14.04.2017 -13; з 26.05.2017 -12,5) за формулою -сума боргу за основним зобовязанням х облікова ставка НБУ /366(365)днів х кількість днів користування позикою/100:

- з 01.03.2016 по 21.04.2016 : 53000грн.х22,0 /366х52дн./100=1653,60грн.;

- з 22.04.2016 по 26.05.2016 : 53000грн.х19,0 /366х35дн./100=946,05грн.;

- з 27.05.2016 по 23.06.2016 : 53000грн.х18,0 /366х28дн./100=727,16грн.;

- з 24.06.2016 по 28.07.2016 : 53000грн.х16,5 /366х35дн./100=834,75грн.;

- з 29.07.2016 по 15.09.2016 : 53000грн.х15,5 /366х49дн./100=1090,74грн.;

- з 16.09.2016 по 07.10.2016 : 53000грн.х15,0 /366х2дн./100=466,40грн.;

- з 08.10.2016 по 27.10.2016 : 52766,16грн.х15,0 /366х20дн./100=422,15грн.;

- з 28.10.2016 по 06.11.2016 : 52766,16грн.х14,0 /366х10дн./100=200,51грн.;

- з 07.11.2016 по 06.12.2016 : 52534,32грн.х14,0 /366х30дн./100=598,89грн.;

- з 07.12.2016 по 08.12.2016 : 52302,48грн.х14,0 /366х2дн./100=39,75грн.;

- з 09.12.2016 по 31.12.2016 : 52302,48грн.х14,0 /366х23дн./100=457,12грн.;

- з 01.01.2017 по 04.01.2017 : 52302,48грн.х14,0 /365х4дн./100=79,50грн.;

- з 05.01.2017 по 26.01.2017 : 52070,64грн.х14,0 /365х22дн./100=435,31грн.;

- з 27.01.2017 по 26.02.2017 : 51838,80грн.х14,0 /365х31дн./100=610,66грн.;

- з 27.02.2017 по 28.03.2017 : 51375,12грн.х14,0 /365х30дн./100=585,68грн.

- з 29.03.2017 по 13.04.2017 : 50911,44грню.х14,0 /365х16дн./100=309,54грн.;

- з 14.04.2017 по 02.05.2017 : 50911,44грн.х13,0 /365х19дн./100=338,56грн.;

- з 03.05.2017 по 25.05.2017 : 50679,60грн.х13,0 /365х23дн./100=407,97грн.;

- з 26.05.2016 по 31.05.2016 : 50679,60грн.х12,5 /365х6дн./100=103,390грн.;

- з 01.06.2017 по 10.08.2017 : 50216,02грн.х12,5 /365х71дн./100=1212,21грн.;

- з 11.08.2017 по 01.09.2017 : 49288,66грн.х12,5 /365х21дн./100=351,92грн.;

Таким чином, загальна сума процентів за вказаний період з 01.03.2016 по 01.09.2017 становить 11871,86 грн.

Суд прийшов до висновку, що позивачем помилково та необґрунтовано було нараховано 3% річних та інфляційні втрати на всю стягнуту за рішенням суду суму, в той час, як ст.625 ЦК України передбачає наслідки за невиконання грошового зобовязання, що виникло на підстав правочину.

Так, сума індексу інфляції та три проценти річних, за підрахунками наданими позивачем, які нараховані на несплачений відповідачами борг за період з 01.03.2016 по 01.09.2017 р. становлять 12629 грн.29 коп. та відповідно 2942 грн. 83 коп.( а.с.83-87).

Водночас, враховуючи сплачені в рахунок погашення основного боргу суми, розрахунок 3% річних має виглядати наступним чином, за формулою - сума боргу за основним зобовязанням х кількість днів прострочення/366(365)х 3/100:

- з 01.03.2016 по 07.10.2016 : 53000грн.х221дн. /366х3/100=960,08грн.;

- з 08.10.2016 по 06.11.2016 : 52766,16грн.х30дн. /366х3/100=129,75грн.;

- з 07.11.2016 по 06.12.2016 : 52534,32грн.х30дн. /366х3/100=129,18грн.;

- з 07.12.2016 по 31.12.2016 : 52302грн.х25дн. /366х3/100=107,18грн.;

- з 01.01.2017 по 04.01.2017 : 52302,48грн.х4дн. /365х3/100=17,15грн.;

- з 05.01.2017 по 26.01.2017 : 52070,64грн.х22дн. /365х3/100=94,16грн.;

- з 27.01.2017 по 26.02.2017 : 51838,80грн.х31дн. /365х3/100=132,08грн.;

- з 27.02.2017 по 28.03.2017 : 51375,12грн.х29дн. /365х3/100=122,46грн.;

- з 29.03.2017 по 02.05.2017 : 50911,44грн.х35дн. /365х3/100=146,46грн.;

- з 03.05.2017 по 01.06.2017 : 50679,60грн.х29дн. /365х3/100=120,80грн.;

- з 01.06.2017 по 10.08.2017 : 50216,02грн.х71дн. /365х3/100=293,04грн.;

- з11.08.2017 по 01.09.2017 : 49288,66грн.х22дн. /365х3/100=89,12грн.;

Таким чином, загальна сума 3% річних за вказаний період з 01.03.2016 по 01.09.2017 становить 2341,46 грн.

Враховуючи сплачені в рахунок погашення основного боргу суми, розрахунок інфляційних нарахувань має виглядати наступним чином, за формулою - сума боргу за основним зобовязанням х індекс інфляції за період прострочення - сума боргу за основним зобовязанням:

- з березня по вересень 2016 року включно: 53000х1,01х1,035х1,001х,0,998х0,999х 0,997х1,018-53000=3119,09грн.;

- за жовтень 2016: 52766,16х1,028-52766,16=1477,45грн.

-за листопад 2017 : 52534,32х1,018-52534,32=945,62грн.;

- за грудень 2016: 52302,38х1,009-52302,48=470,72грн.;

- за січень 2017 : 52070,64х1,011-52070,64=572,78грн.;

- лютий 2017 : 51375,12х1,01-51375,12=51888,87грн.;

- за березень-квітень 2017 включно: 50911,44х1,018х1,009-50911,44=1382,86грн.

- за травень 2017 : 50679,60х1,013-50679,60=658,83грн.;

- за період червень липень 2017 включно: 50216,02 х 1,016х 1,002-50216,02=905,50грн.

- за серпень 2017 інфляційні не нараховуються індекс інфляції -99,9.

Таким чином, загальна сума інфляційних нарахувань за вказаний період з березня 2016 по серпень 2017 включно становить 10046,60грн.

Всього, на користь позивача слід стягнути 24259гривень 92 копійки (10046,60грн.+ 11871,86грн.+ 2341,46грн.).

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 640 гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідачів в рівних частках, з кожного по 320 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3) заборгованість за несвоєчасне повернення позики, яка складається з :

- інфляційних нарахувань у розмірі 10046 гривень 60 копійок,

- процентів на рівні облікової ставки НБУ у розмірі 11871 гривня 86 копійок,

- 3% річних у розмірі 2341 гривня 46 копійок, -

а всього на загальну суму 24259 гривень 92 копійки (двадцять чотири тисячі двісті пятдесят девять гривень девяносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 320 гривень (триста двадцять гривень) з кожного.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів