справа № 156/284/18
Номер провадження: 2/156/230/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,

за участю секретаря Салатюк Г. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 156/284/18 за позовом ОСОБА_1 до Луковичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування.

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянки у порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 Позовну заяву мотивує тим, що його баба ОСОБА_2 померла 05 грудня 1995 року. 06.05.1993 року баба ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все належне майно , в тому числі земельну ділянку для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських споруд площею 0,08 га, а також земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Луковичівської сільської ради, заповіла йому . Оскільки спадщина після смерті баби відкрилася 05 грудня 1995 року, то на час відкриття спадщини був чинний ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) , норми якого підлягають застосуванню стосовно порядку спадкування. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Він спадщину прийняв фактично вступивши у володіння спадковим майном. Так, хоча був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 , але при житті бабу доглядав, здійснив її поховання, після смерті використовує її майно, обробляє земельні ділянки, доглядає житловий будинок . Звернувшись до державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Волинської області з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. У зв'язку із вищенаведеним, позивач змушений звернутися до суду із відповідним позовом.

Сторони у підготовче судове засідання не зявилися.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити.

Від представника відповідача - Луковичівської сільської ради Іваничівського району також надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що державним нотаріусом Іваничівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_2, яка померла 05 грудня 1995 року, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну ділянку для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських споруд площею 0,08 га, а також земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Луковичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області (а.с. 12). Матеріалами справи встановлено, що позивач набув право власності на земельні ділянки в силу ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року)

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачами у даній справі.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Суд вважає можливим ухвалення рішення у справі при проведенні підготовчого провадження.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст. 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, ч. 3 ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, мешканцем вул. М. Рильського, 12 м. Володимир -Волинський Волинська область (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,08 га для обслуговування та будівництва житлового будинку і господарських споруд , а також на земельну ділянку площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в межах с. Луковичі Іваничівського району Волинської області

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Нєвєров