П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м.Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/3761/18

Номер провадження 22-ц/804/522/18

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Кочегарової Л.М.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі його представника ОСОБА_2,

на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року, у складі судді Мирошниченко Ю.М.,

у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення сторонніх осіб та вселення,

В с т а н о в и в:

В липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив усунити перешкоди у здійсненні права власності, зобов'язати відповідача передати позивачу ключі від квартири, виселити сторонніх осіб із квартири АДРЕСА_1, особисті дані яких будуть вказані після витребування даних за матеріалами перевірки заяви в органи поліції та вселити його в квартиру.

Ухвалою судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення.

Не погоджуючись з даною ухвалою про відкриття провадження, ОСОБА_1, в особі його представника ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу про відкриття загального позовного провадження у даній справі скасувати, а позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу для звернення за підсудністю.

Зокрема зазначив, що провадження відкрито з порушенням правил підсудності, тому позовна заява повинна бути повернута позивачу для звернення до належного суду.

До апеляційного суду відзив позивача не надійшов, однак відповідно до ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача та його представника ОСОБА_2, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить запис в книзі телефонограм апеляційного суду за № 510 (а.с. 55 копії матеріалів справи).

В судовому засіданні позивач пояснив, що належна йому та відповідачу на праві власності квартира, відносно якої виник спір, розташована в Кальміуському, раніше Іллічівському районі, а від так він звернувся з позовом до Іллічівського районного суду міста Маріуполя. Судом при відкритті провадження у даній справі територіальна підсудність не порушена. Пояснив також, що останнє відоме місце проживання відповідача є спірна квартира.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відкриваючи загальне позовне провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, який відповідно до відповіді відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради зареєстрований в АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

З таким висновком апеляційний суд не може не погодитись з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до відповіді Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради Донецької області від 19 серпня 2018 року № 03-12-8448, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13 вересня 2005 року по теперішній час.

Стаття 27 ЦПК України передбачає правила загальної підсудності, відповідно до якої, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 30 ЦПК України встановлює правила виключної підсудності, відповідно до частини першої якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3 (далі - Постанова № 3) перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК, в редакції ЦПК України 2004 року, положення якої є аналогічними ст. 30 ЦПК України в редакції 2017 року) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

З позовної заяви вбачається, що предметом розгляду даної справи є усунення перешкод у здійсненні позивачем права користування своїм майном, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 42 Постанови № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками по ? частини квартири АДРЕСА_1 ( а.с.5,6 копії матеріалів справи).

З викладеного вбачається, що у даній справі має місце виключної підсудності, оскільки позов ОСОБА_3 виникає із приводу нерухомого майна, а саме з права володіння, користування квартирою. Крім того, місцем реєстрації, відповідно до встановленому законом порядку, є спірна квартира.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про підсудність даної справи Іллічівському районному суду міста Маріуполя Донецької області, враховуючи місце знаходження майна, з приводу якого виник спір, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 08 листопада 2018 року, зокрема, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ЦПК України якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік « встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

Враховуючи відстрочення відповідачу сплату судового збору, не сплату судового збору до винесення апеляційним судового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення із ОСОБА_1 судового збору у розмірі 352,40 грн. (1762 х 0,2) в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 367. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі його представника ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Ухвалу судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок в дохід держави на розрахунковий рахунок - 0033, отримувач коштів - Бахмутське УК/м. Бахмут/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37868870, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Г.Л.Гаврилова

Л.М.Кочегарова

Повний текст постанови складений 29 листопада 2018 року.

Суддя Т.Б.Ткаченко