Справа № 344/75/17
Провадження № 2/344/606/18
У Х В А Л А

08 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2015 року виданого Реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_2 на квартиру №106 в пров.Надії, 2 в с.Крихівці Івано-Франківської міської ради; скасування рішення від 25.03.2015 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: квартиру №106 в пров. Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в особі відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2015 року виданого Реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_2 на квартиру №106 в пров.Надії, 2 в с.Крихівці Івано-Франківської міської ради; скасування рішення від 25.03.2015 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: квартиру №106 в пров. Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради.

Позивач 08.11.2018 року подав до суду заяву, відповідно до якої просив постановити окрему ухвалу стосовно порушення ОСОБА_2 ст. 388 КК України, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 незаконно набув право власності на квартиру №106 в будинку №2 у провулку Надії в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради. Незаконність прав відповідача полягає в тому, що позивач на момент оформлення оспорюваного свідоцтва володів майновими правами на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №2014-02-03-21/А від 03.02.2014 року. При цьому, позивач сплатив забудівельнику вартість квартири. Однак, замовник будівництва передав права на дану квартиру відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З матеіралів щодо державної реєстрації на спірну квартиру вбачається, що після відкриття провадження у справі відповідач відчужив її на користь ОСОБА_3. При цьому таке відчуження відбулось за наявності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованого обтяження щодо спірної квартири від 11.04.2016 року, яке внесено державним виконавцем Івано-Франківсьокго МВ ДВС ОСОБА_4 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2016 року, ВП №50802160. ОСОБА_2, будучи власником квартири №106 в будинку №2 у провулку Надії с.Крихівці Івано-Франківсьої міської ради, на яку накладено арешт державним виконавцем, здійснив дії щодо її відчуження на користь ОСОБА_3, уклавши відповідний договір купівлі-продажу квартири №1-558 від 13072017 року, тобто вчинив незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт. Отже, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Представник позивача, позивач в судовому засіданні заяву підтримав, просив винести окрему ухвалу.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо винесення окремої ухвали заперечили, оскільки, в рамках розглядуваної справи судом не виносилось жодної ухвали про накладення арешту на спірну квартиру, а отже, заява позивача не підтверджена належними доказами. ОСОБА_4 цього, позивач з даного приводу до правоохоронних органів не звертався. Просили в задоволенні заяви відмовити.

Представник Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в особі відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Позивач, представник позивача у заяві, як на підставу винесення окремої ухвали посилалися на те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, оскільки, останній відчужив квартиру №106 в будинку №2 у провулку Надії с.Крихівці Івано-Франківсьої міської ради, на яку накладено арешт державним виконавцем.

Однак, в матеріалах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2015 року виданого Реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції на імя ОСОБА_2 на квартиру №106 в пров.Надії, 2 в с.Крихівці Івано-Франківської міської ради; скасування рішення від 25.03.2015 про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно: квартиру №106 в пров. Надії, 2 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради немає жодної ухвали про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №106 в пров.Надії, 2 в с.Крихівці Івано-Франківської міської ради.

На підставі наведеного, беручи до уваги пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали стосовно порушення ОСОБА_2 ст. 388 КК України є необгрунтованою та такою, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 262, 258-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали стосовно порушення ОСОБА_2 ст. 388 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пастернак І.А.