ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1572/18 Справа № 195/258/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипченко Д.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієва Артема Анатолійовича, третя особа без самостійних вимог - Томаківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк"), приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області Завалієва А.А. (далі - ПН Чернігівського МНО Чернігівської області Завалієв А.А.) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що йому стало відомо, що 20 квітня 2017 року ПН Чернігівського МНО Чернігівської області Завалієвим А.А. було вчинено виконавчий напис №2689 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором без номеру від 09 грудня 2008 року в розмірі 138.469 грн. 29 коп., яка утворилася за період з 09 грудня 2008 року по 31 січня 2017 року.

Зазначав, що спірний напис було вчинено за відсутні необхідних для стягнення заборгованості у безспірному порядку документів: зокрема, оригіналів розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, або будь-яке інше повідомлення боржника про виниклу заборгованість.

Вказував, що нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.

На підставі незаконного виконавчого напису начальником Томаківського районного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Посилаючись на те, що виконавчий напис нотаріуса здійснений з порушенням норм чинного законодавства, просив суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис ПН Чернігівського МНО Чернігівської області Завалієва А.А. від 20 квітня 2017 року, зареєстрований в реєстрі №2689, про стягнення з нього грошових коштів в розмірі 138.469 грн.29 коп. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь грошові кошти в сумі 4.479 грн.33 коп., що були стягнуті з заробітної плати за період з жовтня 2017 року по грудень 2018 року на виконання постанови від 06 вересня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, прийнятою Томаківським районним відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні №54330516.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ "ПриватБанк" ставить питання про скасування рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний виконавчий напис було вчинено з належним з'ясуванням суми заборгованості та періоду заборгованості, досліджені відповідні документи.

09 липня 2018 року ОСОБА_1 було надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому він наголошував, що рішення суду першої інстанції законне та обґрунтоване, а тому підлягає залишенню без змін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 550 грн. зі сплатою 2,5% на місяць з терміном дії платіжної картки.

12 квітня 2017 року ПН Чернігівського МНО Завалієвим А.А. вчинено виконавчий напис, яким стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 138.469 грн.29 коп., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14.624 грн.38 коп.; заборгованості за відсотками в розмірі 113.913 грн.04 коп.; заборгованості з пені та комісії в розмірі 3.100 грн., заборгованості по штрафам (фіксована частина) в розмірі 250 грн. та заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) в розмірі 6.581 грн.87 коп. Стягнення здійснено за період з 09 грудня 2008 року по 31 січня 2017 року.

Постановою начальника відділу Томаківського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Дніпропетровській області Хохловим А.А. від 24 липня 2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса.

Постановою начальника відділу Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06 вересня 2017 року звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 у розмірі 20 відсотків.

Розпорядженнями №54330516 від 20 лютого 2018 року, №54330516 від 12 січня 2018 року, №54330516 від 12 грудня 2017 року та №54330516 від 13 листопада 2017 року з заробітної плати ОСОБА_1, в ході примусового виконання виконавчого напису №2689, виданого 12 квітня 2017 року, стягувалися кошти на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 3.939 грн.80 коп.; виконавчий збір в сумі 393 грн. 98 коп. та витрати виконавчого провадження в сумі 145 грн. 55 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що вони законні та обґрунтовані та доведені належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року).

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Спірний виконавчий напис було вчинено на підставі заяви банку, копії кредитного договору, засвідченої виписки з особового рахунку боржника, письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором без номеру від 09 грудня 2008 року, підтвердження відправлення цієї вимоги, опис вкладення в цінний лист, копії довіреності представника, копії паспорту представника (а.с.67-76).

З матеріалів справи вбачається, що між банком та ОСОБА_1 09 грудня 2008 року було підписано заяву про оформлення кредиту.

Дана заява була надана банком і нотаріусу, яким було вчинено спірний виконавчий напис.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що з даної заяви неможливо встановити, яку суму кредитних коштів було надано ОСОБА_1, під які саме відсотки, період на який було надану дану суму, також у самій заяві про надання кредиту від 09 грудня 2008 року не обумовлено сплата та як наслідок цього стягнення пені, комісії та штрафів.

В заяві кредитний ліміт визначено 500, валюта гривня, базова процента ставка 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості.

З наданого розрахунку заборгованості також не можливо встановити його правомірність, оскільки з нього вбачається, що процента ставка періодично змінювалась та становила 30%,34,8%,43,2%, в той час коли банком взагалі не надано будь яких відомостей стосовно процентної ставки, міститься лише в заяві базова процента ставка на рівні 3 відсотків.

Відсутні дані стосовно перевипуску наданої картки №5457 0829т 8994 2771, яка була надана за заявою від 09 грудня 2008 року.

Будь-яких дій щодо отримання вказаних вище достовірних даних нотаріусом вчинено не було.

Колегія суддів наголошує на тому, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно встановив, що кредитна заборгованість не є безспірною, та що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст.375 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.