АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-з/793/7/18Головуючий по 1 інстанції - Марцішевська О.М.
Категорія: 19, 27 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Гончар Н.І., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду даним позовом.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1007,76 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн., всього стягнуто 2607,76 грн.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 01 лютого 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2017 року змінено в частині стягнення судового збору, зменшивши його з 1600 грн. до 22,08 грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

06 березня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення, у якій зазначено, про те, що судом апеляційної інстанції не враховано той факт, що відповідачем сплачено судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1760 грн., а оскільки позовну заяву задоволено на 1,38%, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_3 становить 1735, 71 грн.

Із зазначених підстав представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив суд прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 судовий збір сплачений нею за подачу апеляційної скарги у розмірі 1735, 71 грн.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку про залишення заяви без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України (норми вказаної статті кореспондуються із діючими нормами статті 270 ЦПК України); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 було стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.03.2013 року, за яким відповідач отримала кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1007,76 грн., судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн., всього стягнуто 2607,76 грн.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору, змінила рішення лише в частині стягнення судового збору, зменшивши його з 1600 грн. до 22,08 грн. відповідно до пропорційності задоволених вимог.

За загальними правилами цивільного судочинства (ст.ст. 133, 177 ЦПК України), судовий збір належить до судових витрат, які несе суд при розгляді конкретної позовної заяви.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, залишив рішення районного суду в частині вирішення справи по суті без змін.

З огляду на викладене, аналізуючи даний випадок, колегія суддів не знаходить підстав для застосування ч. 13 ст. 141 ЦПК України щодо здійснення розподілу судових витрат.

За таких обставин, підстав для ухвалення додаткового судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційного скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.04.2018 року.

Судді: