Номер провадження: 22-ц/785/1451/18
Номер справи місцевого суду: 509/1294/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Калараша А.А.

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року про повернення позовної заяви за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачці для подання до належного суду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року скасувати та постановити нову, якою передати справу на новий розгляд до суду першої інтанції, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у подружжя не має дітей та позивачкою не надано документальних підтверджень, відповідно до яких вона не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Крім того, позивачкою не надано будь-яких доказів, згідно яких подружжя домовилося, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

ЦПК виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), договірна (за угодою між сторонами), виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв'язком справ.

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення ухвали, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана норма встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на ті обставини, що вона перебуває у тяжкому матеріальному та моральному стані, на даний час безробітня, проживає у сестри та не має можливості виїжджати до суду, за місцем проживання відповідача.

Суд першої інстанції на норми ч.1 ст.110 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, уваги не звернув та передчасно повернув позовну заяву ОСОБА_2

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 з тих підстав, що даний позов повинен предявлятися позивачкою за місцем проживання відповідача, суд першої інстанції не звертючись до відповідного органу щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі вже зробив поспішний висновок, що справу має розглядати суд у Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

За таких обставин, судова колегія частково погоджується із доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року про повернення позовної заяви у зв'язку із порушенням судом першої інстанції порядку, встановленого для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 квітня 2017 року про повернення позовної заяви - скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.03.2018 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

ОСОБА_5