Справа № 525/1308/18
Провадження № 2/525/379/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що поданий його представником по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що за життя покійна ОСОБА_5, яка померла 07.08.2012 року, володіла на праві приватної власності двома земельними ділянками площею відповідно 2,2384 га та 1,6545 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району та згідно з розпорядженням голови ОСОБА_3 райдержадміністрації від 17.03.2011 року №90 мала право на виготовлення державного акта на земельну ділянку площею 0,7451 га, призначення кормове угіддя, яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району, але за життя правовстановлюючий документ виготовити не встигла. Позивач вказує, що на імя ОСОБА_5 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,92 умовних кадастрових гектари серія ПЛ №0100310, про що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються ОСОБА_3 райдержадміністрацією КСП «Світанок» Великобагачанського району зроблено запис за №452 від 26.12.1996 року. Сертифікат був виданий на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 РДА №359 від 16.12.1996 року. При паюванні бувшого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району розпайовувалися окремо рілля і окремо кормові угіддя. На ріллю ОСОБА_5 оформила державні акти на земельні ділянки, а на кормові угіддя, які входили в земельну частку (пай) в розмірі 0,9479 умовних кадастрових гектари померла ОСОБА_5 за життя не отримала державного акту.

Як зазначає позивач, згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_4 від 17.03.2000 року, зареєстрованим у реєстрі за №77, після смерті 07.08.2012 року ОСОБА_5 він прийняв спадщину на все її майно. За заявою позивача по справі було відкрито спадкову справу №250-2012 р. в приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 Позивач вказує, що 15.11.2013 року йому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки площею 2,2384 га та площею 1,6545 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району.

Як зазначає позивач, він 04.10.2018 року звернувся з заявою до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з проханням оформити та видати йому свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,7451 га, на яку його покійна ОСОБА_5 за життя мала право, але не встигла оформити державні акти на цю земельну ділянку, однак приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 постановою від 11.10.2018 року йому, ОСОБА_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею відповідно 0,7451 га, що розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району після померлої 07.08.2012 року ОСОБА_5 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний обєкт нерухомого майна. Земельна частка (пай) щодо кормових угідь відповідно до архівного витягу з розпорядження голови ОСОБА_3 РДА від 17.03.2011 року №90 складала 0,9479 умовних кадастрових гектарів.

Позивач стверджує, що сертифікат на земельну ділянку частку (пай) на кормові угіддя у нього відсутній, так як замість нього його покійній ОСОБА_5 були видані два державні акти на дві земельні ділянки площею 2,2384 га та площею 1,6545 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території

Матяшівської сільської ради Великобагачанського району. Усунути зазначені недоліки в позасудовому порядку в даний час неможливо, так як цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, до того ж видача державних актів на право власності на земельні ділянки відмінена, в звязку з цим він змушений звернутись до суду з даною позовною заявою.

Посилаючись на вищевказані обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати за ним, ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої 07 серпня 2012 року ОСОБА_5, останнім місцем проживання якого було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, право на земельну частку (пай) розміром 0,9479 умовних кадастрових гектарів (кормові угіддя) в межах реформованого КСП «Світанок» на території

Матяшівської сільської ради Великобагачанського району, що належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ПЛ №0100310 на право на земельну частку (пай), зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №452 26 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації №359 від 16.12.1996 року (а.с.а.с.2-4).

Ухвалою суду від 06.11.2018 року було відкрито загальне позовне провадження і підготовче засідання призначено на 29.11.2018 року; цією ухвалою вирішено витребувати відомості про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.24).

До проведення підготовчого судового засідання у справі від відповідачів у справі ОСОБА_3 райдержадміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшли листи про визнання позову та про розгляд справи у відсутність їх представників (а.с.а.с.35,50).

Третя особа у справі ОСОБА_4 управління ДГК у Полтавській області належним чином сповіщене про день і час розгляду справи, неявка представника третьої особи не є перешкодою для розгляду справи. Звертає на себе увагу той факт, що від представника третьої особи ГУ ДГК у Полтавській області до суду надійшов відзив на позов (а.с.а.с.43-48) (згідно ЦПК України відзив на позов має право подати лише відповідач, а не третя особа), в якому третя особа (помилково вважаючи себе і називаючи ГУ ДГК у Полтавській області у відзиві відповідачем у справі, а не третьою особою, як про те зазначається у позовній заяві та вказується в ухвалі суду про відкриття провадження у справі), зі змісту якого вбачається, що третя особа у справі (а не відповідач) просить суд у задоволенні позовних вимог до нього, як до неналежного відповідача відмовити. Однак, з матеріалів позовної заяви вбачається, що будь-які позовні вимоги до третьої особи ГУ ДГК у Полтавській області позивачем не предявлялися і предявлятися не можуть, оскільки згідно положень ЦПК України визначений позивачем процесуальний статут певної особи як «третьої особи» не передбачає предявлення до такої третьої особи будь-яких вимог в межах справи позовного провадження.

Представник позивача подав письмову заяву про підтримання заявленого позову та розгляд справи у його відсутність (а.с.49).

У звязку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 29.11.2018 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, що поданий його представником по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (обєкт), щодо якої виник спір.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим

Судом встановлено, що ОСОБА_5, останнім постійним місцем проживання та реєстрації якої було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області померла 07.08.2012 року (а.с.5).

Згідно з заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_4 від 17.03.2000 року, зареєстрованим у реєстрі за №77, остання все своє майно заповідала ОСОБА_1 (а.с.6). За заявою позивача по справі було відкрито спадкову справу №250-2012 р. в приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6

15.11.2013 року ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки площею 2,2384 га та площею 1,6545 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району (а.с.а.с.7-8).

ОСОБА_1 04.10.2018 року звернувся з заявою до приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 з проханням оформити та видати йому свідоцтва про спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,7451 га, на яку його покійна ОСОБА_5 за життя мала право, але не встигла оформити державні акти на цю земельну ділянку (а.с.10).

Приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 постановою від 11.10.2018 року йому, ОСОБА_1, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею відповідно 0,7451 га, що розташовані на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району після померлої 07.08.2012 року ОСОБА_5 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказаний обєкт нерухомого майна (а.с.11).

З довідки виданої виконкомом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №1356 від 01.10.2018 року наданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті, тобто 07.08.2012 року була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті ОСОБА_5 станом на 07.08.2012 року за вказаною адресою проживала одна (а.с.9).

Земельна частка (пай) щодо кормових угідь відповідно до архівного витягу з розпорядження голови ОСОБА_3 РДА від 17.03.2011 року №90 складала 0,9479 умовних кадастрових гектарів (а.с.12).

Як вбачається з листа Відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №1685/102-18 від 04.10.2018 року гр. ОСОБА_5 згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються ОСОБА_3 РДА КСП «Світанок» Великобагачанського району, отримувала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0100310, виданий ОСОБА_3 РДА на підставі рішення від 16.12.1996 року №359, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 26.12.1996 року за №452. Цей сертифікат було повернуто до відділу після видачі ОСОБА_5 державних актів про право власності на земельні ділянки (паї) угіддя - рілля (а.с.14).

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 №1574 від 19.11.2018 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копії документів зі спадкової справи вбачається, що після померлого 07.08.2012 року ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини подав ОСОБА_1, інших заяв про прийняття/відмову від прийняття спадщини не надходило; на імя ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину; також виявлений заповіт ОСОБА_5, реєстровий номер 77 від 17.03.2000 року на імя ОСОБА_1 (а.с.а.с.37-42).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК).

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємець за заповітом після померлої ОСОБА_5 ОСОБА_1, який у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, але у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5 не може в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину, яка розташована на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що належала померлій ОСОБА_5 При цьому, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті.

Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що викладені в постанові від 11.10.2018 року, з урахуванням визнання відповідачами ОСОБА_3 райдержадміністрацією Полтавської області та Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області заявлених позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в межах заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16,1216-1218,1261,1268,1269,1297 ЦК України, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, що поданий його представником по довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Полтавської області та Матяшівської сільської Великобагачанського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 управління Держгеокадастру в Полтавській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої 07 серпня 2012 року ОСОБА_5, останнім місцем проживання якого було сел. Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, право на земельну частку (пай) розміром 0,9479 умовних кадастрових гектарів (кормові угіддя) в межах реформованого КСП «Світанок» на території Матяшівської сільської ради Великобагачанського району, що належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ПЛ №0100310 на право на земельну частку (пай), зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №452 26 грудня 1996 року, виданого на підставі розпорядження голови ОСОБА_3 райдержадміністрації №359 від 16.12.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; представник позивача ОСОБА_2, місце знаходження селище ОСОБА_7, АДРЕСА_1; відповідачі ОСОБА_3 райдержадміністрація Полтавської області, місце знаходження сел. Велика Багачка, вул. Шевченка, 73 Полтавської області; Матяшівська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження с. Матяшівка, вул. Пушкіна, 1 Великобагачанського району Полтавської області; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Полтавській області, місце знаходження м. Полтава, вул. Уютна, 23.

Суддя В.В.Хоролець