Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2039/18

27 листопада 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 27 вересня 2018 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Шахта Сніжнянської міської ради Донецької області. Згідно договору купівлі-продажу від 17.08.2010 року їй належить квартира по АДРЕСА_1. Право власності на дану квартиру зареєстровано 17 квітня 2015 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 36442533, номер запису про право власності НОМЕР_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2. Вона є людиною похилого віку, часто хворіє на різні хвороби, в тому числі серцеву недостатність і гіпертонію, та проживає одна, близьких родичів у неї немає, а тому їй необхідний постійний догляд (опікування). В зв'язку з цим 17 квітня 2015 року між нею і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №558. Згідно вказаного договору вона набула статус відчужувача, а відповідач ОСОБА_2 - набувача. Відповідно до даного договору відповідач ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання довічно утримувати її, а саме надавати матеріальне забезпечення, яке складає 1000 грн. в місяць і повинно їй сплачуватись не пізніше 20 числа кожного місяця за наступний місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку визначеному законом. Крім того відповідач ОСОБА_2 згідно укладеного договору повинна забезпечити їй догляд (опікування), яке включає в себе забезпечення її харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов'язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача, тобто її, надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо; до обов'язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, тобто її, необхідних для забезпечення її належним доглядом. Також відповідач ОСОБА_2 зобов'язувалася безкоштовно забезпечувати її житлом у квартирі, яка їй передана за даним договором довічно, а саме для проживання їй надається вся квартира, яка є предметом даного договору, а також вона зобов'язана у разі смерті поховати її. В свою чергу вона передала у власність ОСОБА_2, а вона прийняла квартиру по АДРЕСА_1, взамін чого остання зобов'язувалася забезпечувати її утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним договором довічного утримання. Відчужувана квартира є двохкімнатна, житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 54,5 кв.м. вартістю 199 906 гривень. Однак відповідач ОСОБА_2 з самого початку укладення договору довічного утримання взяті на себе зобов'язання, які передбачені його умовами, зовсім не виконує, в зв'язку з цим вона змушена найняти няньку, послуги якої вона оплачує сама. Тому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 17 квітня 2015 року між нею і ОСОБА_2, так як зробити в добровільному порядку остання відмовляється, повернути сторони в первісний стан, та стягнути судові витрати по справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася, однак її представник -адвокат ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов ОСОБА_1 задоволити, розірвати договір довічного утримання, укладений 17 квітня 2015 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, повернути сторони в первісний стан, та відмовився щодо стягнення судових витрат по справі з відповідача на користь позивача. Дану справу просив розглянути по суті в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, також подала суду заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання визнала, але заперечила щодо стягнення з неї в користь позивача судових витрат по справі, а справу просить розглянути по суті в її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Шахта Сніжнянської міської ради Донецької області, та є власником квартири в АДРЕСА_1

17 квітня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюк Т.В. і зареєстрований в реєстрі за №558, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер витягу 36447201, номер запису обтяження 9410150, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_2. (а.с.6-7)

Судом досліджено, що відповідно до даного договору відповідач ОСОБА_2.(набувач) взяла на себе зобов'язання довічно утримувати позивача ОСОБА_1.(відчужувач), а саме надавати матеріальне забезпечення, яке складає 1 тисяча гривень в місяць і повинно їй сплачуватись не пізніше 20 числа кожного місяця за наступний місяць. Оцінка матеріального забезпечення підлягає індексації в порядку визначеному законом. А також згідно укладеного договору відповідач ОСОБА_2 повинна забезпечити позивачу ОСОБА_1 догляд (опікування) яке включає в себе: забезпечення її харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер, тощо); оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов'язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача, тобто її, надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою, тощо; до обов'язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, тобто її, необхідних для забезпечення її належним доглядом. Також набувач, тобто відповідач ОСОБА_2 зобов'язувалася безкоштовно забезпечувати позивача ОСОБА_1 житлом у квартирі, яка їй передана за даним договором довічно, а саме для проживання позивачу ОСОБА_1 надається вся квартира, яка є предметом даного договору, а також відповідач ОСОБА_2 зобов'язана у разі смерті поховати позивача ОСОБА_1 В свою чергу позивач ОСОБА_1 передала у власність відповідачу ОСОБА_2, яка прийняла від неї у власність квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1, взамін чого остання зобов'язувалася забезпечувати позивача ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених даним договором довічного утримання.

Як визначено в ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п.5 договору, а саме за зверненням однієї зі сторін в судовому порядку у випадку невиконання набувачем своїх обов'язків.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем обставин невиконання умов договору, а відтак і визнання позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставин невиконання ОСОБА_2 умов договору довічного утримання від 17.04.2015 року, а тому пред'явлений позивач позов про розірвання договору підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.756 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч.1 ст.756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов'язано.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 18.01.2017 року у справі № 6-2723цс16, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця з використанням правового механізму, установленого ЦК України, у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та дійсним володільцем майна.

Таким чином, з огляду на специфіку договору довічного утримання та особливості його розірвання, які не передбачають автоматичного застосування реституції або віндикації в розумінні ст.216 ЦК України як способів захисту цивільного права, суд приходить до висновку про визнання права власності на квартиру в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Від стягнення судових витрат витрат сторона позивача відмовляється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5,10,11,206,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.206,216,525,526,653,744,755,756 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 17 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. за реєстровим №558.

Скасувати обтяження, встановлені договором довічного утримання, укладеним 17 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В., за реєстровим №558, шляхом зняття заборони на квартиру в АДРЕСА_1

Допустити двосторонню реституцію та повернути сторони у первісне положення щодо права власності на квартиру в АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.