Справа № 148/2306/17
Провадження №2/148/41/18
У Х В А Л А

Іменем України

17 квітня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Тульчині мирову угоду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Тульчинського районного споживчого товариства про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Тульчинського районного споживчого товариства про стягнення боргу.

В ході підготовчого засідання від відповідача надійшла до суду мирова угода, укладена між ним та позивачем, яку він просить затвердити.

В підготовчому засіданні представник позивача просить затвердити дану мирову угоду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши представника позивача, проаналізувавши зміст мирової угоди, дослідивши матеріали справи, вважає, що у її затвердженні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно п.1 ч.5 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд якщо умови мирової угоди суперечать закону.

В свою чергу, метою такої угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не повязані зі спірними правовідносинами.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-10418 св 15.

Як вбачається з умов мирової угоди, відповідач, в рахунок погашення заборгованості перед позивачем, хоче передати позивачу частину нерухомого майна, яке знаходиться у власності відповідача, що в свою чергу свідчить про те, що сторони вирішують питання щодо права власності на нерухоме майно, яке не повязане зі спірними правовідносинами, тобто не є предметом позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під видом мирової угоди, сторони бажають укласти інший договір, а саме договір купівлі продажу частини нерухомості, яким володіє відповідач, а це в свою чергу свідчить, що мирова угода укладена між сторонами суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак підстав для її затвердження немає, а тому суд вважає необхідним відмовити у затвердженні мирової угоди та продовжити підготовче засідання.

Керуючись ст.ст. 197, 207 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Тульчинського районного споживчого товариства про стягнення боргу відмовити.

Продовжити підготовче засідання.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.04.2018.

Суддя: