УХВАЛА

07.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики шляхом звернення стягнення на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми позики шляхом звернення стягнення на майно.

В обґрунтуванні позову посилався на те, що 29.09.2007 року сторони уклали між собою договір позики, за яким відповідачка взяла в борг у позивача грошові кошти, що складають еквівалент 10 000 доларів США та зобовязалася повернути на першу вимогу.

На теперішній час сума боргу складає 243 000,00 гривень, що еквівалентно 10 000 доларів США.

Позивач неодноразово телефонував відповідачці однак зобовязання за договором вона не виконала, борг не повернула, тому позивач просив стягнути вказану суму на його користь.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2016 року була затверджена укладена між сторонами мирова угода, за умовами якої за позивачем ОСОБА_1 визнається право власності на належну відповідачці квартиру АДРЕСА_1, та провадження по справі закрито.

На вказану ухвалу 19.12.2016 року надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій апелянт зазначила, що вона тривалий час проживає в даній квартирі, яка за життя належала її матері ОСОБА_4, усі особові рахунки відкриті на її імя та вона виконує обовязки наймача.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року ухвала Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2016 року про затвердження між сторонами мирової угоди скасована та справа направлена до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

19.10.2017 року позивач змінив підстави позову та подав позовну заяву, в якій зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання повернути вказаний борг наявним у неї майном, а саме квартирою №32 в будинку №10 по вул.Маршала Малиновського у м.Дніпрі, яка належить їй на праві власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, у звязку з чим ОСОБА_1 просив суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь борг у сумі 243 000,00 гривень, звернувши стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачці на праві власності згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2017 року справа передана за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

27.03.2018 року до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди та мирова угода, укладена та підписана сторонами, за умовами якої за позивачем ОСОБА_1 визнається право власності на належну відповідачці квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання 03.05.2018 року та 07.06.2018 року не зявилася, доказів отримання нею судових повісток до суду не надійшло.

Відповідно до п.п.3-7 ст.53 ЦПК України якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обовязки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обовязки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обовязки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Судом поставлено на розгляд питання стосовно залучення третьою особою по даній справі ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та за апеляційною скаргою якої апеляційним судом було відкрито провадження і скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20.09.2016 року про затвердження укладеної між сторонами мирової угоди.

Позивач ОСОБА_1 проти залучення по справі ОСОБА_3 третьою осою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, заперечував посилаючись на те, що правила сервітуту не розповсюджуються на дані правовідносини.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд вважає відповідно до вимог ст.53 ЦПК України залучити ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, третьою осою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки вирішення вказаної справи може вплинути на її права та обовязки, а саме право проживання в даній квартирі, яка є предметом спору, оскільки у позові ОСОБА_1 просить суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь борг у сумі 243 000,00 гривень, звернувши стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачці на праві власності згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а також 27.03.2018 року до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди та мирова угода, укладена та підписана сторонами, за умовами якої за позивачем ОСОБА_1 визнається право власності на належну відповідачці квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 53 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залучити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики шляхом звернення стягнення на майно, ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, третьою осою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Суддя: