Провадження № 2/161/665/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу: ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання нотаріальної довіреності та оспорюваного договору недійсним і застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_5, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу: ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання нотаріальної довіреності та оспорюваного договору недійсним і застосування наслідків недійсності правочину, мотивуючи тим, що зазначену довіреність вона не підписувала, повноважень ОСОБА_3 на продаж належного їй автомобіля ОСОБА_5 не надавала. Автомобіль вибув з її володіння поза її волею, грошових коштів за нього вона не отримувала, договір купівлі-продажу укладений нібито представником продавця без належних та достатніх для цього повноважень. Враховуючи зазначене, просить визнати недійсною видану від імені ОСОБА_1 довіреність № 37 від 02 лютого 2017 року, що посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6; визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу № 0741/2017/320194 від 04 лютого 2017 року транспортного засобу: автомобіля марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1, оформленого та підписаного в сервісному центрі 0741 РСЦ МВС в Волинській області; вилучити у відповідача ОСОБА_5 автомобіль марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1 та передати його позивачу ОСОБА_1; стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3000 (три тисячі) грн., а також судові витрати по справі, в т.ч., витрати на правову допомогу в сумі 1 500 (одну тисячу пятсот) грн.

Відповідач у відзиві та представник в судовому засіданні позовні вимоги вважає безпідставними, посилаючись на те, що згоду на продаж автомобіля попередньо надавала ОСОБА_1 в усних розмовах. На момент укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_3 мав усі необхідні для продажу документи, в тому числі нотаріально посвідчену довіреність від ОСОБА_1 на зеленому захищеному бланку. Усі зобовязання за договором сторонами були виконані належним чином, кошти він передав ОСОБА_3 у повній сумі, а ОСОБА_3 передав йому автомобіль та усі необхідні для подальшої реєстрації документи. Крім того, зазначає, що позивач до матеріалів справи надала суду копію нотаріально посвідченої довіреності від 02.02.2017 року по якій ОСОБА_3 представляв її інтереси. Довіреність, яку досліджував експерт, є іншою, а тому, висновок експерта Волинського НДЕКЦ від 13.09.2017 року не може бути підставою для визнання нотаріально посвідченої довіреності від 02.02.2017 року недійсною.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 у письмовому відзиві та представник в судовому засіданні позовні вимоги вважають безпідставними, посилаючись на те, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, придбаний в шлюбі за спільні кошти, одержані від батьків кожної з сторін. Питання продажу автомобіля було узгоджено між ними, оскільки мали намір розірвати шлюб. Оскільки позивачка не була стороною договору купівлі-продажу № 0741/2017/320194 від 04.02.2017 року, то і вимога про визнання його недійсним з застосуванням ч.2 ст.216 ЦК України є незаконною.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу: ОСОБА_6 в письмовій заяві просить розглядати справу у його відсутності, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7, який є батьком ОСОБА_3, повідомив суду, що на придбання автомобіля гроші давали обидві сторони, відносно оформлення довіреності йому невідомо.

З пояснень свідка ОСОБА_8, який є батьком позивачки, його дочка разом з своїм сином тривалий час проживала з ним в селі, намірів надавали довіреність на продаж автомобіля не мала і на момент оформлення довіреності не могла бути в Луцьку, так як була в селі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була власником автомобіля марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію автомобіля серії САТ 871100 від 28.02.2014 року (а.с.8).

02 лютого 2017 року приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 посвідчив довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 37 (а.с.13-14). Цією довіреністю ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бути її представниками в підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, в тому числі органах Державтоінспекції України, Національної поліції, у відповідних органах надання сервісних послуг, органах нотаріату при вирішенні питань, повязаних з продажем чи обміном, за ціну та на умовах на розсуд Представника, належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії САТ 871100, виданого 28.02.2014 року, Центр ДАІ 0701, автомобіля моделі Renault Scenic універсал-В, випуску 2007 року, кузов № VF1JMB50А37707734, реєстраційний № НОМЕР_2, зареєстрований Центр ДАІ 0701 та перебуває на обліку там же.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В ході розгляду справи судом встановлено факт, що довіреність від 02 лютого 2017 року, посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6, зареєстрована в реєстрі за № 37, позивачем не підписувалась. Такий висновок ґрунтується як на її доводах, показах свідка ОСОБА_8, з яких слідує, що позивач на момент оформлення довіреності не могла бути в Луцьку, так і висновком експерта № 262 від 13 вересня 2017 року, отриманого за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 001456 (належним чином засвідчену копію якого надіслано на вимогу суду) відповідно до якого «Підпис в графі «Підпис ______ ОСОБА_1В.» в довіреності від 02.02.2017 року (зареєстрована в реєстрі за № 37) виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1В.».

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що довіреність від 02 лютого 2017 року, якою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були уповноважені ОСОБА_1 вчиняти дії по продажу автомобіля серії САТ 871100, виданого 28.02.2014 року, Центр ДАІ 0701, автомобіля моделі Renault Scenic універсал-В, випуску 2007 року, кузов № VF1JMB50А37707734, реєстраційний № НОМЕР_2, зареєстрований Центр ДАІ 0701, не відповідає волевиявленню ОСОБА_1 та суперечить ч.3 ст.203 ЦК України.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що довіреність, посвідчену 02 лютого 2017 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі за № 37 належить визнати недійсною.

Крім того, 04 лютого 2017 року ОСОБА_3, діючи від імені позивача, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2017/320194, оформлений та підписаний в сервісному центрі 0741 РСЦ МВС в Волинській області.

За цим договором ОСОБА_3 відчужив у власність ОСОБА_5 транспортний засіб марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Встановлено, що у зв'язку з недійсністю довіреності ОСОБА_3 не мав права укладати договір купівлі-продажу. Відчуження ним автомобіля відбулось всупереч волевиявлення та розсуду позивача. Ці обставини свідчать про те, що оспорюваний договір суперечить ч.1 ст.319 ЦК України.

Враховуючи зазначене, договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0741/2017/320194, укладений 04 лютого 2017 року в сервісному центрі 0741 РСЦ МВС в Волинській області, слід визнати недійсним.

У відповідності до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При цьому, від добросовісного набувача власник має право витребувати таке майно у разі, коли таке майно вибуло з володіння власника не з його волі (ст. 388 ЦК України).

Оскільки, як було встановлено в ході розгляду справи, спірний транспортний засіб вибув з володіння позивача не з її волі, наявні правові підстави для реалізації її права, передбаченого ст. 387 ЦК України та задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 000, 00 грн. моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та спричиненні незручностей у повсякденному житті, яких вона зазнала через відсутність автомобіля, а саме, у неможливості відвезти дитину у дитячий садочок.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.23 ЦК України заподіяння їй моральної шкоди діями відповідача.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджує квитанціями від 14.11.2017 року та від 06.12.2017 року про сплату судового збору на загальну суму 1 920, 00 грн.; договором про надання правничої допомоги адвоката у процесі цивільного судочинства від 13.11.2017 року та квитанцією до прибуткового касового ордера № 71 від 13.11.2017 року на суму 1 500, 00 грн.

Частиною 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України установлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням кількості та якості наданих адвокатом стороні позивача послуг, часом, витраченим на їх надання, відповідно до принципу пропорційності, суд вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу слід стягнути з відповідача в розмірі 1 500 грн.

Крім того, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1 280, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 77, 78, 137, 141, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсною видану від імені ОСОБА_1 довіреність № 37 від 02 лютого 2017 року, що посвідчена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_6.

Визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу № 0741/2017/320194 від 04 лютого 2017 року транспортного засобу: автомобіля марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1, оформленого та підписаного в сервісному центрі 0741 РСЦ МВС в Волинській області.

Вилучити у ОСОБА_5 автомобіль марки Renault Scenic універсал-В, сірого кольору, 2007 року випуску, кузов № VF1JMB50А37707734, д.н.з. НОМЕР_1 та передати його позивачу ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 1 280 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень судового збору та 1 500 (одну тисячу пятсот) гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 19.04.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.