Провадження № 2/389/51/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знамянка Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банку «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Знамянський міськрайонний відділ виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просить визнати виконавчий напис №10084 від 27 липня 2017 року вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по Генеральній угоді від 11 січня 2013 року в сумі 21104 грн. 65 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги обґрунтував тим, що 11 січня 2013 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» була укладена Генеральна угода про реструктуризацію боргу та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої йому було надано кредит в розмірі 16422 грн. 93 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку зі складним матеріальним становищем, частину зобовязань він не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість на суму 20911 грн. 09 коп.

05 листопада 2014 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» було ухвалено рішення про стягнення з нього боргу в сумі 20911 грн.09 коп. та видано виконавчий лист №2/389/736 від 19 лютого 2015 року. За вказаним виконавчим листом державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №49824562 та 16 січня 2016 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші його доходи. На виконання вказана постанова була направлена за місцем його роботи - до Державного підприємства «Східний гірничо збагачувальний комбінат» Новокостянтинівська шахта. Так за період з лютого по жовтень 2016 року в рахунок погашення вказаної заборгованості з його заробітку було утримано 20911 грн.09 коп., тобто всю суму боргу. 06 квітня 2017 року виконавче провадження було закінчено у звязку зі стягненням боргу в повному обсязі, про що виконавцем було винесено постанову.

При цьому, 27 липня 2017 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис за №10084 про стягнення з нього заборгованості несплаченої в строк за Генеральною угодою №б/н від 11 січня 2013 року, на загальну суму 21104 грн. 65 коп.

Тобто, одна й та ж сума боргу з нього стягнута двічі за Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року по справі №389/3472/14-ц (провадження №2/389/736/14 та за виконавчим написом вчиненим Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 27 липня 2017 року за №10084.

Вказаний виконавчий напис вважає таким, що вчинений з численними порушеннями законодавства, оскільки з нього не вбачається, на підставі яких документів його було вчинено. Письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання йому не надсилалося, довідка про ненадходження платежу відсутня. На час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з нього заборгованості за Генеральною угодою від 11 січня 2013 року.

Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить розглядати справу без його присутності.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надіслав заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні та розглядати справу за його відсутності. На обґрунтування своїх заперечень надав відзив, в якому вказав, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано заяву оформлену відповідно до п.2.1 Глави 16 Наказу міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172.

Чинним законодавством, зокрема п.4 гл.16 вказаного вище Наказу МЮУ від 22 лютого 2012 року встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень переліку, за яким стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку. Таким чином, виконавчий напис нотаріуса вчинений у відповідності до чинного законодавства, підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії у нотаріуса не було, подані для вчинення нотаріальної дії документи відповідали вимогам законодавства, що свідчать про спростування доводів позивача.

Представник третьої особи - Знамянського міськрайонного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності з винесенням рішення на розсуд суду.

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання також не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його присутності та надав документи, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №10084 від 27 липня 2017 року. Своєї позиції щодо заявлених позовних вимог не висловив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 2014 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області у справі 389/3472/14-ц (провадження №2/389/736/14) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято рішення, яким з останнього на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором без номеру від 11 січня 2013 року в сумі 20911 грн. 09 коп., яка виникла станом на 10 липня 2014 року.

Як свідчить постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції від 16 січня 2016 року, на виконання виконавчого листа Знамянського міськрайонного суду № 2/389/736/14 від 19 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 20911 грн. 09 коп. на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 було звернуто стягнення.

06 квітня 2017 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Маловисківського районного управління юстиції було винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 20911 грн. 09 коп., у звязку зі стягненням боргу в повному обсязі (а.с. 10). Зі звіту про здійснення відрахування та виплати за виконавчим провадженням вбачається, що суму заборгованості - 20911 грн. 09 коп. було стягнуто з заробітної плати ОСОБА_1 за період з лютого по жовтень 2016 року (а.с.11).

У судовому засіданні також з'ясовано, що 27 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис №10084 щодо стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1, не сплачену в строк за Генеральною угодою №б/н від 11 січня 2013 року, заборгованість в сумі 21104 грн. 65 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5292 грн. 57 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 4755 грн. 24 коп.: заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1693 грн. 60 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в сумі 9363 грн.24 коп. Вказана заборгованість стягнута за період з 11 січня 2013 року по 03 липня 2017 року. Як зазначено у виконавчому написі, винесено його на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172 (а.с. 13).

Вказаний виконавчий напис, як свідчать надані Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 документи, вчинено ним на підставі наступних документів: 1) заяви ПАТ КБ «Приватбанк» про вчинення виконавчого напису на копії Генеральної угоди №б/н від 11 січня 2013 року для стягнення боргу частинами в сумі 21104 грн. 65 коп., з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5292 грн. 57 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 4755 грн.24 коп.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1693 грн. 60 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди в сумі 9363 грн.24 коп. (а.с. 59); 2) Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11 січня 2013 року укладеного між сторонами, в якій поміж іншого зазначено, що кредитний договір складають - дана угода підписана сторонам, запропоновані ПАТ КБ «Приватбанк» Умови та правила, а також тарифи (а.с.60); 3) розрахунку заборгованості станом на 03 липня 2017 року, сума якої та її складові співпадають з сумою та складовими зазначеними у заяві про вчинення виконавчого напису (а.с. 61); 4) письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 11 січня 2013 року адресованої ОСОБА_1; 5) реєстру відправлення поштової кореспонденції в якій міститься запис про надіслання ОСОБА_1 поштового листа (а.с. 64,65).

На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса, державним виконавцем Знамянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 25 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 22904 грн.65 коп. (а.с. 14).

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3 Глави 16 Порядку (в редакції на день вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

У відповідності до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.12 та частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зясовано судом, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитний договір складається з підписаної сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11 січня 2013 року, «Умов та правил надання банківських послуг», та «Тарифів Банку» (останній пункт Генераьної угоди, а.с. 60 зі зворотньої сторони аркушу). При цьому, нотаріусу для вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «Приватбанк», було надано лише Генеральну угоду, при цьому Умов та правил, а також Тарифів, які відповідно до умов Генеральної угоди, є складовою кредитного договору надано не було.

Таким чином вчинення виконавчого напису відбулося з порушенням вимог п.2 Переліку документів, оскільки оригінал кредитного договору нотаріусу стягувачем наданий не був і вказана обставина не спростована відповідачем.

Крім того, у наданому нотаріусу розрахунку (в розрахунку передостанній рядок), не розмежовано суму пені та комісії, а за кожну з цих вимог нараховуються окремо відповідні суми і природа їх нарахування є різною. Більш того, умовами Генеральної угоди не передбачено нарахування комісії та стягнення цих сум комісії з позичальника.

Також з розрахунку заборгованості вбачається, що боржнику одночасно нараховано заборгованість за штрафом та пенею. Умови нарахування пені визначені Умовами та правилами, які нотаріусу надані не були. Штраф як визначено п.2.2 Генеральтної угоди нараховується за порушення строків виконання зобовязань.

Відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15).

За наявності лише однієї складової кредитного договору, а саме Генеральної угоди, не можливо достовірно встановити, чи не порушено при нарахуванні заборгованості принцип заборони подвійної відповідальності.

Також у розрахунку заборгованості не відображені всі суми стягнуті з позивача на погашення боргу за судовим рішення, а саме не відображено в розрахунку (остання колонка "Суми погашення за наданим кредитом") факту надходження стягнутих коштів, на що вказує звіт про здійснення відрахування, в сумі: 100, 84 грн., 24,36 грн., 2091,11 грн. в січні 2016 року, 2932,11 грн. в лютому цього ж року та 1860,41 грн. в березні (а.с. 11, 62).

Крім того, як відзначалося вище, виконавчий напис має здійснюватися у межах строків позовної давності. Проте, з розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого банком нотаріусу борг у позивача перед банком виник з 11 січня 2013 року. Таким чином, нотаріус, на порушення вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 здійснив виконавчий напис поза межами встановленого строку позовної давності.

При цьому, слід відзначити, що примусове стягнення з позичальника коштів і їх зарахування не може свідчити про переривання строку позовної давності.

Зрештою матеріали справи не містять відомостей про отримання позичальником письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час винесення оскаржуваного виконавчого напису була безспірною.

З огляду на зазначене, викладені в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.4,12,13,76-78,81,141,263-265,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис №10084 від 27 липня 2017 року вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по Генеральній угоді від 11 січня 2013 року в сумі 21104 грн. 65 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 "Приватбанк", місце знаходження: вулиця Грушевського, буд.1Д, місто Київ, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, місце знаходження: АДРЕСА_1, 01001.

Третя особа: Знам'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, місце знаходження: вул. Героїв Крут, 9, м. Знам'янка, Кіровоградська область, 27400, .

Дата складення повного судового рішення 18 квітня 2018 року.

Суддя Г.В. Берднікова