АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1592/18Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: 39 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_5,

відповідач Лебединська сільська рада Шполянського району Черкаської області

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року у складі судді Кравчука В.М., :

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 7 липня 2012 року помер її батько ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативною вартістю 80905 грн., розташованої на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_7 на праві власності.

Нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки оригінал державного акта на землю втрачений.

Враховуючи вказані обставини, позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_7

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року позов задоволено.

Рішення мотивоване тим, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_7, відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, в звязку із чим суд прийшов до висновку про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її батька.

У серпні 2018 року ОСОБА_6 подала на вказане рішення апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не звернувся до державного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу із запитом про відкриття спадкової справи та не визначився з колом спадкоємців. Після відкриття спадщини вона шляхом подачі заяви нотаріусу прийняла спадщину, однак суд не залучив її до справи, як спадкоємця першої черги, чим порушив її спадкові права.

Також зазначила, що в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса, який відкривав спадкову справу (державний нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори ОСОБА_8В.) про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину.

В матеріалах справи міститься лист приватного нотаріуса ОСОБА_9 від 16 червня 2014 року (ще до відкриття провадження по справі) про те, що лише позивач зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус ОСОБА_9 ніякого відношення до спадкової справи не має, оскільки спадкова справа відкрита у державного нотаріуса Шполянського державної нотаріальної контори ОСОБА_8

Заслухавши представника ОСОБА_6 ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 7 липня 2012 року помер ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом Серії І-СР №194232 від 10 липня 2012 року (а.с. 3).

Згідно свідоцтва про народження Серії ІІ-СР №265360 від 19 березня 1979 року позивач ОСОБА_5 є дочкою померлого ОСОБА_7 (а.с.6)

ОСОБА_11 (особа, яка подала апеляційну скаргу) також є дочкою ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про народження VII-УР №0718228 від 7 вересня 1966 року. (а.с. 38)

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 3,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативною вартістю 80 905 грн., розташована на території Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, яка належала ОСОБА_7І, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серія І-ЧР №025412.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (стаття 1261 ЦК України)

На запит апеляційного суду із Шполянської державної нотаріальної контори була витребувана спадкова справи після смерті ОСОБА_7, який помер 7 липня 2012 року.

Із даної спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 в Шполянську державну нотаріальну контору звернулися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 64, 64 зворот)

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Таким чином, ОСОБА_6, яка оспорює рішення про визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отже вона має матеріально-правовий інтерес у цьому спорі.

Згідно з частиною п'ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Проте, у порушення вимог пункту 2 частини 6 статті 130 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення, районний суд не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, вирішив права та інтереси іншої особи, яка також має право на майно, що є предметом даного позову, яке виникло у останньої за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте, суд, розглядаючи дану справу, не зясував наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у позивача, що свідчить про передчасність висновку суду про судовий захист її спадкових прав.

Вищенаведені обставини справи дають підстави для висновку про неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, що у відповідності до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення і прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, понесені ОСОБА_6 судові витрати на оплату судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 380 грн. 40 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5

Керуючись статей 141, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 18 червня 2015 року у даній справі скасувати.

Прийняти нову постанову.

ОСОБА_5 в позові до Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 365 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 7 листопада 2018 року

Судді: Л.І.Василенко

ОСОБА_4

ОСОБА_2