Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 318/1967/17 Головуючий у 1-й інстанції: Комишня Н.І.
Провадження № 22-ц/778/1748/18 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Онищенка Е.А.

Крилової О.В.

При секретарі Бурима В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Осипенко Василь Володимирович, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Осипенко В.В., ОСОБА_4, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у 2005 році вона познайомилась з ОСОБА_8 У тому ж році вони розпочали проживати разом однією сім'єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство у його будинку по АДРЕСА_1.

За вищезазначеною адресою вони за спільні кошти побудували на земельній ділянці балагани, з метою вирощування овочевих культур на продаж.

Крім того, в період спільного проживання з ОСОБА_8, вона офіційно працювала.

Всі спільно зароблені кошти, а також заробітну плату вони накопичували для придбання спільного житла.

В 2008 році за спільні кошти вони придбали на ім'я ОСОБА_8 житловий будинок АДРЕСА_2.

Оскільки, зазначений будинок був в занедбаному стані вони за спільні кошти провели ремонт будинку та облаштували його меблями.

В період з 2008 року на придбаній земельній ділянці, площею 0,20 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, вони побудували арочні балагани для вирощування овочевих культур на продаж, займалися спільним господарством, та від продажу врожаю накопичували грошові кошти для сплати боргу за придбаний будинок.

Після повного погашення боргу, право власності на будинок та земельну ділянку було оформлено за ОСОБА_8

Мають сумісну дитину - доньку ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,20 га для ведення підсобного господарства, що розташовані по АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевикладене просила суд встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати житловий будинок спільною сумісною власністю, та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, з надвірними господарськими прибудовами та спорудами, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,20 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Заочним рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2005 року до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано житловий будинок, з надвірними господарськими прибудовами та спорудами, та земельну ділянку площею 0,20 гектара, передану для ведення підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 частину житлового будинку, з надвірними господарськими прибудовами та спорудами, та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,20 гектара, передану для ведення підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду, ухвалити нове.

На час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 помер.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з 2005 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство.

Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_9, (а.с. 10,11, т.1).

Участь ОСОБА_8 у вихованні доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується довідкою НЗ "Кам'янсько-Дніпровська загальноосвітня санаторна школа-інтернат" від 26.09.2017 року № 575, а саме, в довідці зазначено, що ОСОБА_8 привозив та забирав дитину у дитячий садок, був присутній на батьківських зборах та дитячих святах разом за матір'ю ОСОБА_6 (а.с. 104, т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.(а.с. 12-14, т.1).

В ході розгляду справи судом також було встановлено, що під час спільного проживання, у 2008 році за спільні кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_8, на підставі усної домовленості придбали на умовах розстрочення платежу у ОСОБА_10 житловий будинок АДРЕСА_2. Оформлення права власності на будинок відклали до повного погашення вартості будинку продавцю і 01.06.2011 року було укладено договір купівлі - продажу вказаного будинку та земельної ділянки./а.с.23,31 т.1/

Окрім того, факт постійного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з 2008 року у вищевказаному будинку за адресою АДРЕСА_2, підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою квартального комітету №11 від 25.09.2017 року, яка містить відмітку на ній керуючого справами Кам'янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області, так і будинковою книгою на житловий будинок (а.с.19, 103, т.1).

Починаючи з 2008 року на придбаній земельній ділянці, площею 0,20 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 побудували арочні балагани з метою вирощування овочевих культур на продаж. Будівельні матеріали для будівництва арочних балаганів було придбано на ім'я ОСОБА_6, про що свідчить наявний в матеріалах справи рахунок б/н від 20.08.2009 року на загальну суму 48691,00 грн., на якому міститься відмітка про оплату нею вартості матеріалів(а.с. 100, т.1).

Окрім того, оскільки спірний будинок потребував ремонту, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 за спільні кошти провели ремонт у будинку, облаштували його меблями.

Факт проведення капітального ремонту в житловому будинку, зокрема придбання та монтаж металопластикових вікон підтверджується наявним в матеріалах справи договір купівлі-продажу, укладений ПП Гановським та ОСОБА_6, згідно якому вартість товару склала 15 300,00грн. (а.с. 98, т.1)

Окрім того, факт заміни вікон підтверджується додатком №1 до вищевказаного договору купівлі-продажу, в якому зазначено про здійснення роботи з демонтажу старих вікон та монтажу нових металопластикових вікон. (а.с. 99, т. 1)

Факт спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтвердили свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12. які були допитані в ході розгляду справи та пояснили суду, що ОСОБА_6 з ОСОБА_8 проживали однією сім'єю з 2005 року, мали спільний побут та взаємні права та обов'язки як чоловік та дружина, спільною працею заробляли гроші шляхом продажу овочевих культур, які вирощували з 2005 року на земельній ділянці по АДРЕСА_1 а (яка належала ОСОБА_8), а з 2008 року на спільно придбаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначені свідки також підтвердили той факт, що у 2008 року на придбаній земельній ділянці по АДРЕСА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спільно побудували арочні балагани з метою вирощування овочевих культур на продаж, займалися спільним господарством, та від продажу врожаю накопичували грошові кошти для сплати боргу за вищевказане нерухоме майно ОСОБА_10

Право власності на спірний будинок та земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_8 лише в 2011 році на підставі договорів купівлі-продажу від 01.06.2011 року (а.с. 23,24,26,31-33, т.1).

Тобто, під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що під час спільного проживання, після повного погашення боргу за будинок, право власності на спірний будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, було оформлено за цивільним чоловіком позивача - ОСОБА_8 на підставі договорів купівлі-продажу від 01.06.2011 року.

Як було встановлено судом першої інстанції, на час укладення зазначених правочинів, позивач не вимагала від ОСОБА_8 реєстрації і на її ім'я половини спірного майна, оскільки на той час була вагітна від нього, а тому вважала, що придбане майно є їх сумісною власністю.

Також колегія звертає увагу на ту обставину, що місце проживання ОСОБА_6 у спірному будинку було зареєстровано 20.09.2011 року. (а.с. 8,15, 17-19, т.1)

З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проживали однією сім'єю у період з 2005 року по день смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2, вели спільне господарство, виконували взаємні права та обов'язки як чоловік та дружина, придбали нерухоме майно та народили доньку, яку разом виховували.

У справі відсутні відомості про те ,що як ОСОБА_6 так ОСОБА_8 у період з 2005 по 2017 рік знаходилися в іншому зареєстрованому шлюбі.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_2.

На день смерті спадкодавця разом з ним проживали та були зареєстровані у спірному будинку позивач ОСОБА_6 та їх спільна донька ОСОБА_11, що підтверджується домовою книгою, довідками наданими виконкомом Кам'янсько-Дніпровської міської ради. (а.с. 16-19, т.1)

З наявної в матеріалах справи копії спадкової справи, яка була відкрита після померлого ОСОБА_8, ОСОБА_6 подала до приватного нотаріуса Кам'янсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області Осипенко В.В. від імені та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_9 заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8, на підставі якої заяви приватним нотаріусом заведена спадкова справа. (а.с. 111-137, т.1)

Окрім того, у спадковій справі містяться заява сина померлого від попереднього шлюбу ОСОБА_5 про прийняття спадщини, та заяви від ОСОБА_4 та ОСОБА_3. про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_5 Зазначені заяви також містять інформацію про визнання спадкоємицею доньки померлого ОСОБА_9. (а.с. 126-128, т.1)

Відповідно до вимог ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Частинами 1-2, 4 ст. 3 Сімейного Кодексу України визначено, що сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За правилами статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Аналізуючи вищенаведені норми матеріального права слід дійти висновку, що особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дійсно проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 2005 року по день смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2, а також той факт що у вказаний період часу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вели спільне господарство , мали спільний побут та мали взаємні права та обов'язки як чоловік і дружина, а за спільні гроші, які були зароблені спільною працею (вирощуванням овочів на продаж) було придбано спірне нерухоме майно для їхньої родини, у зв'язку з чим 1/2 частка нерухомого майна належить ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України, що викладена у Постанові №6-2253цс15 від 08.06.2016 року.

З огляду наведеного вбачається, що суд першої інстанції належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо залучення до справи в якості третьої особи Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської РДА Запорізької області є неспроможними з огляду на таке.

По-перше, залучення до справи нових учасників можливо лише під час розгляду справи судом першої інстанції, як то передбачено вимогами ст.. 53 ЦПК України.

Окрім того, правом заявити клопотання про залучення до участі у розгляді справи Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської РДА Запорізької області наділена особа, яка представляє інтереси та діє в інтересах малолітньої дитини, в даному випадку це позивач у справі ОСОБА_6, яка є матір'ю малолітньої ОСОБА_9, а ні ОСОБА_5, який не відноситься до кола осіб, які представляють інтереси малолітньої дитини.

Також недоречними є апеляційні доводи ,що звернення ОСОБА_13 до суду є порушенням спадкових прав її доньки ОСОБА_9, так як вона звернулася не як спадкоємець після смерті ОСОБА_8 в частині перерозподілу спадкової маси, а з приводу поділу майна , що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 07.06.2018 року.

Головуючий:

Судді: