Справа № 754/9917/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 березня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

за участю секретаря судових засідань - Полярної М.В.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, просить суд здійснити заміну сторони у справі № 754/9917/16-ц з ПрАТ «СК «ВУСО» на його правонаступника - ФОП ОСОБА_2 за правом грошової вимоги до ОСОБА_3, про що винести відповідну ухвалу.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися.

Вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20.12.2016 року по справі № 754/9917/16-ц було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ СК «ВУСО» недоплачену суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3 045 грн. 97 коп. та судові витрати в розмірі 1378 грн. (а.с. 66-68).

16.02.2018 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 754/9917/16-ц, а саме, замінити стягувача ПрАТ СК «ВУСО» на правонаступника ФОП ОСОБА_2

У результаті укладення договору про відступлення права вимоги № 27/12/2017, а також додатку №1 до даного Договору, кредитором у зобов'язанні, що було предметом розгляду справи № 754/9917/16-ц став ФОП ОСОБА_2, який згідно умов договору набув права вимагати замість первісного кредитора належного виконання боржником зобов'язань в межах переданого права вимоги.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об'єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила:

«Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов 'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.»

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява ФОП ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження заснована на законі, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Замінити стягувача з примусового виконання виконавчого листа № 754/9917/16-ц, виданого Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 недоплачену суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 97 коп. та судовий збір в розмірі 1 378 грн., з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ВУСО» на його правонаступника - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: