пр. № 2/759/377/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Медвідчук В.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» про припинення порушення авторських прав, стягнення компенсації за порушення авторських прав, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Проксан» про припинення порушення авторських прав і стягнення компенсації за порушення авторських прав, та просив суд постановити рішення, яким зобов'язати ТОВ «Проксан», (03134, м.Київ, вул.Кільцева Дорога, 22) припинити використання будь-яким способом (розповсюдження, продаж тощо) емблеми, автором якої він є, без зазначення імені автора емблеми і без його письмового дозволу та стягнути з ТОВ «Проскан», (03134, м.Київ, вул.Кільцева Дорога, 22) на його користь 72 500 000 грн. компенсації за порушення його авторських прав.

03.01.2018 р. позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення вказаного позову, в якій позивач просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ТОВ «Проскан» а саме: реєстраційний номер 00 недобудовану будівлю ( насосну станцію) літ.Б заг. Площею 232,7 кв.м. по вул.Кільцева дорога 24/2 в м.Києві ( готовність 97,94%) що належить ТОВ «Проскан» за номером запису про право власності 15284266, реєстраційний номер 0, недобудована виробнича будівля ( склад) літ.А заг. Площа 305,9,7 кв.м., м.Київ Кільцева дорога 24/2 ( готовність 98,38%) що належить ТОВ «Проскан» номер запису про право власності 15283201.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15 березня 2018 р. цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» про припинення порушення авторських прав, стягнення компенсації за порушення авторських прав прийнята до провадження суддею П'ятничук І.В.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Проскан» про порушення авторських прав і стягнення компенсації за порушення авторських прав, в якій просив зобов'язати ТОВ «Проскан» припинити використання будь-яким способом (розповсюдження, продаж тощо) емблеми, автором якої він є, без зазначення імені автора емблеми і без його письмового дозволу та стягнути з ТОВ «Проскан» на його користь 72 500 000 грн. компенсації за порушення його авторських прав.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач посилався на те, що не забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При цьому, позивач вважав, що забезпечення заявленого ним позову саме в такий спосіб є найбільш доцільним та співмірним, оскільки сума позову є значною і накладення арешту на розрахункові рахунки відповідача в межах суми позову може бути наслідком створення перешкод для господарської діяльності ТОВ «Проскан», натомість як забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не буде перешкодою для здійснення господарської діяльності даного товариства.

Відповідно до наданих до заяви про забезпечення позову від 03.01.2018 р. інформаційних довідок власником нерухомого майна, на яке просить накласти арешт позивач, є відповідач ТОВ «Проскан».

Однак, слід зазначити наступне,

У відповідності до положень частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Слід також зазначити, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ст.151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Однак, в поданій до суду заяві від 03.01.2018 р. позивач не навів переконливих доводів та відповідних їм доказів на підтвердження вимог про забезпечення позову у наведений ним спосіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проскан» про припинення порушення авторських прав, стягнення компенсації за порушення авторських прав - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.П'ятничук