Справа № 171/1523/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 березня 2018 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Хоруженко Н.В.,

за участю: секретаря - Стяпонавічюса А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3, Апостолівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис за реєстровим № 2823 за кредитним договором № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, укладеного між нею та відповідачем про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів у розмірі 125528,10 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 5694,00 грн., заборгованість за відсотками 70351,57 грн., комісія 3279,84 грн., пеня 37368,02 грн., штраф 5834,67 грн. та сума плати за вчинення нотаріальної дії 3000 грн.. 05.07.17 року державним виконавцем Апостолівського ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника. Вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору між сторонами, розрахунок здійснений відповідачем є невірним, вона частково сплатила кредит, суми штрафу та пені не є безспірними, про розмір заборгованості її не було проінформовано, відповідач звертався в суд з позовом про стягнення заборгованості, однак позов було залишено без розгляду, право вимоги у банку виникло 14.08.08 року, відповідач звернувся до нотаріуса через 9 років, тому нотаріус мав відмовити у вчиненні нотаріальної дії на підставі ст.. 49 ЗУ «Про нотаріат», однак вчинила такий напис, чим порушила закон, а тому позивач просила визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню (а.с.2-6). 26.09.17 року позивачем подано уточнену позовну заяву, згідно якої просила також зняти арешт з квартири, шляхом скасування постанови про арешт майна боржника від 05.07.17 року винесену старшим державним виконавцем Апостолівського РВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області у виконавчому провадженні № 54237787, оскільки право власності на квартиру належить їй та неповнолітнім дітям ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а.с.29-33). Заявою від 12.03.18 року позивач просила позовні вимоги про скасування арешту залишити без розгляду у звязку з чим ухвалою суду від 19.03.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині залишено без розгляду.

Відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» письмових заперечень не надано, представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 надано заяву згідно якої позов не визнає, просить витребувати від нотаріуса ОСОБА_3 копії нотаріальної справи та розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Третьою особою приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 08.11.17 року надано письмові пояснення, згідно яких, вважає, що предметом спору в даній справі є не дійсний розмір заборгованості чи його відсутність, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису, такі порушення навіть якби вони були, не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів, визначеним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. На момент вчинення виконавчого напису в неї були всі передбачені законодавством документи, про наявність спору кредитор її не повідомляв, присутність боржника при вчинені нотаріальної дії не передбачена, безспірність заборгованості є не доведеність боргу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається наявність боргу, що підтверджується висновком експерта та відповідає правовій позиції ВСУ від 20.05.15 року №6-158цс15. Строки вчинення виконавчого напису не порушені, оскільки невиконання боржником своїх зобовязань є триваючим правопорушенням і його закінчення може відбутись через дії однієї сторони, відрахування нотаріусом строків вчинення виконавчого напису має здійснюватись з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику вимоги про виконання останнім зобовязань за цивільними правовідносинами. Тому вважає вчинення виконавчого напису правомірним, оскільки вона діяла у відповідності до законодавства про нотаріат. Справу просить слухати у її відсутність.

Представник третьої особи Апостолівського районний відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, начальником відділу ОСОБА_6 надано заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Позивачем ОСОБА_1, її представником ОСОБА_2 надано заяви про розгляд справи у відсутності позивача та її представника, позов підтримують, просять задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст.. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

З дослідженої в судовому засіданні заяви позичальника від 14.08.07 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з заявою про надання кредиту, внаслідок чого між сторонами укладено кредитний договір № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надав позивачці ОСОБА_1 строковий кредит у сумі 5694,00 грн. на строк 24 місяці з 14.08.07 року по 14.08.2009 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 136 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансової послуги у розмірі 949,00 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки щомісячно у сумі 405,14 грн., а в разі порушення позичальником зобовязань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 11,83 % в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Оскільки , 14.08.07 року між позивачем, який є фізичною особою, з повним обсягом дієздатності, та відповідачем, який є фінансовою установою, у передбаченій ст.. 1055 ЦК України письмовій формі досягнуто згоди з усіх визначених ст.. 1054 ЦК України істотних умов кредитного договору, що є достатнім згідно ст. 638 ЦК України для укладення договору, то суд приходить до висновку, про доведеність факту укладення між сторонами кредитного договору, який за ст.. 629 ЦК України є обовязковим для виконання та за вимогами ст.. 526 ЦК України зобовязання, які сторони взяли на себе за цим договором, мали виконуватись належним чином.

Як видно з наданого відповідачем ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку, позивач свої зобовязання у встановлені строки не здійснювала.

За вимогами ст.. 610 ЦК України, невиконання зобов?язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання) є його порушенням.

Тому, суд вважає, що позивач порушила взяті на себе кредитним договором зобовязання.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в 2013 році звертався до суду за захистом порушених прав, внаслідок чого ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2013 року відкрито провадження по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, однак, ухвалою суду від 12.08.13 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Окрім права на звернення за захистом свого права до суду, статтею 18 ЦК України передбачено право на звернення за захистом свого права до нотаріуса, який його здійснює шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадку і в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

03.04.2017 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про вчинення виконавчого напису на копії кредитного договору № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, для стягнення боргу частинами за вказаним кредитним договором, а саме 125528,10 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту складає 5694,00 грн., заборгованість за відсотками 70351,57 грн., заборгованість за комісією - 3279,84 грн., заборгованість за пенею 37368,02 грн., заборгованість за штрафом 5834,67 грн. та плати за вчинення нотаріальної дії 3000 грн.. Строк за який проводиться стягнення 9 років 6 місяців 4 дні з 14.08.07 року по 10.03.2017 року. Нотаріусу для вчинення нотаріальної дії було надано кредитний договір, розрахунок заборгованості, копію паспорта боржника, засвідчена виписка з особового рахунку, вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку, опис вкладень в цінний лист, установчі документи ПАТ КБ «ПриватБанк», довіреність представника банку, паспорт представника банку.

03.04.2017 року третьою особою приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 здійснено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 125528,10 грн. з гр.. ОСОБА_1, які є її боргом за кредитним договором № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1. Запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: залишок заборгованості за тілом кредиту - 5694,00 грн., залишок заборгованості за відсотками - 70351,57 грн., комісія - 3279,84 грн., пеня 37368,02 грн., штраф 5834,67 грн. та витрати за вчинення нотаріальної дії 3000 грн.. Строк за який проводиться стягнення 9 років 6 місяців двадцять чотири дні з 14.08.07 року по 10.03.2017 року. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій 03.04.17 року № 2823.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Доводи позивача про те, що заборгованість не є безспірно, а також, що право вимоги виникло понад 3 роки назад, знайшли часткове підтвердження в судовому засіданні.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 2 Переліку ( в редакції чинній на час виникнення спірної заборгованості) для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, і нотаріус не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як видно з наданих третьою особою приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 копій документів, відповідачем були надані нотаріусу всі необхідні документи, які необхідні для видачі виконавчого напису, а саме - оригінал кредитного договору та засвідчена виписка з рахунку.

Разом з тим, суд вважає помилковим доводи третьої особи, щодо предмету спору в справах даної категорії, та вважає, що оскільки за положеннями ст.. 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачено право на оскарження нотаріальної дії в судовому порядку, то при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Суд вважає, що надані позивачем копії судових рішень від 05.06.13 року та від 12.08.13 року, а також відсутність у наданому кредитному договорі визначеного розміру пені та штрафу, які зазначені у заяві про вчинення виконавчого напису нотаріусом, свідчать про наявність спору між сторонами, а отже предявлена 03.04.2017 року представником ПАТ КБ «ПриватБанк»нотаріусу заборгованість не є безспірною.

Крім того, другою визначеною ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат» обовязковою умовою вчинення виконавчого напису нотаріуса є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як видно з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості, позивач припинила сплату заборгованості за кредитним договором 12.03.2009 року, отже з квітня 2009 року у відповідача виникло право вимоги щодо повернення чергового платежу, а з дня закінчення строку договору з 14.08.09 року у відповідача виникло право вимоги щодо повернення заборгованості в повному обсязі.

Таким чином, 03.04.17 року, коли відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги тобто з 14.08.09 року.

Однак, не зважаючи на це, нотаріус в порушення вимог ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат» вчинила виконавчий напис за вимогою, право на яку виникло більше ніж три роки назад. Твердження третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_3 про те, що право вимоги виникло з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику вимоги про виконання останнім зобовязань за цивільними правовідносинами, суд вважає таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та з цих підстав відхиляє.

Крім того, на даний час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття, зокрема пункт 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не є безспірною, з дня виникнення права вимоги у ПАТ КБ «ПриватБанк» минуло більше ніж три роки, нотаріусом ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» за відсутності передбачених ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат», суд вважає необхідним визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса вчинений 03.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2823 за кредитним договором № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, укладеного між нею та відповідачем про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів у розмірі 125528,10 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 5694,00 грн., заборгованість за відсотками 70351,57 грн., комісія 3279,84 грн., пеня 37368,02 грн., штраф 5834,67 грн. та сума плати за вчинення нотаріальної дії 3000 грн., а всього на загальну суму 125528,10 грн.

На підставі ст..ст. 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 89, 130, 131, 259, 263-265, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис нотаріуса вчинений 03.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2823 за кредитним договором № DNYJRX151840073 від 14.08.2007 року, укладеного між нею та відповідачем про стягнення з неї на користь відповідача грошових коштів у розмірі 125528,10 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту складає 5694,00 грн., заборгованість за відсотками 70351,57 грн., комісія 3279,84 грн., пеня 37368,02 грн., штраф 5834,67 грн. та сума плати за вчинення нотаріальної дії 3000 грн., а всього на загальну суму 125528,10 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя:ОСОБА_7