Справа № 127/2066/18
Провадження № 2/127/370/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (2100 АДРЕСА_1) до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області (21010 м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28), Печерського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві (01010 м. Київ, вул. Московська, 30) про звільнення з під арешту шляхом скасування (зняття)арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області, Печерського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві про звільнення з під арешту шляхом скасування (зняття)арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій. Позов мотивований тим, що ОСОБА_4 є власником автомобіля BMW 740 L, 1999 року випуску, державний номерний знак АА 1344ІА, кузов № НОМЕР_1 та видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС586971. Син позивача ОСОБА_4 проживаючи у м. Вінниці на підставі довіреності від 14.05.2014 року мав намір відчужити автомобіль. В 2017 році позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області із заявою про зняття з обліку вказаного автомобіля, йому було відмовлено, відмова мотивована тим, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС, станом на 03.03.2016 року транспортний засіб BMW 740 L, 1999 року випуску, державний номерний знак АА 1344ІА, кузов № НОМЕР_1, значиться в контролі «виключити можливість проведення операцій з вказаними транспортними засобами». Вказане обмеження накладено ДДАІ МВС України від 29.06.2010 року. Обмеження було накладено 29.06.2010 року у звязку з розслідуванням кримінальних справ Головним слідчим управлінням МВС України № 24-50, 24-100, 24- 101 порушених у звязку з несанкціонованим внесенням інформації до національної бази даних «Автомобіль». В даний час за допомогою звернень було встановлено, що податковою поліцією м. Києва розслідувалась кримінальна справа №1-2001-024-000050 від 26.01.2001 року за ч. 3 ст. 212 КК України. Згідно відповіді ГУНП м. Києва від 06.08.2017 року, 06.11.2015 року за матеріалами вище зазначеної кримінальної справи розпочато кримінальне провадження № 0007209 передбачене ч. 2 ст. 361 КК України, за фактом того, що до автоматизованої інформаційної системи «Національний банк даних «Автомобіль» протягом 2008 року та на початку 2009 року незаконно внесено відомості про реєстрацію більше 300 транспортних засобів. В даний час досудове слідство триває та здійснюється слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції. 30.11.2017 року направлено звернення у Печерське управління поліції Головного управління поліції у м. Києві про зняття обмежень, відповіді не отримано. До кримінального провадження № 0007209 позивач ОСОБА_4 ні його батько власник автомобіля не мають ніякого відношення, а тому право власності є порушеним та підлягає захисту. Просив суд звільнити з під арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо належного на праві власності ОСОБА_4 автомобіля марки BMW 740 L, 1999 року випуску, державний номерний знак АА 1344ІА, кузов № НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААС586971, накладеного ДДАІ МВС України від 29.06.2010 року.

В підготовчому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, в зв»язку з тим, що спірні правовідносини не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, та підлягають розгляду за правилами кримінального судочинства.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечив щодо закриття провадження у справі, та зазначив, що вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно розглядаються за правилами встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Представник відповідача ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні з питання закриття провадження покладався на розсуд суду

Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як роз'яснено у п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Крім того, як роз'яснено у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У зв'язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред'являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред'явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК.

Установивши, що арешт на автомобіль було накладено у 29.06.2010 році у звязку з розслідуванням кримінальних справ з метою забезпечення можливого цивільного позову щодо відшкодування збитків, завданих державі, та забезпечення можливої конфіскації майна, та враховуючи, що арешт на майно позивача було накладено за правилами КПК України 1960 року (за постановою органу досудового розслідування) cуд вважає, що справа за указаним позовом не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведені положення, провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись частиною 255, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (21000 АДРЕСА_1) до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області (21010 м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28), Печерського управління поліції Головного управління поліції у м. Києві (01010 м. Київ, вул. Московська, 30) про звільнення з під арешту шляхом скасування (зняття)арешту та заборони на проведення реєстраційних операцій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: