Номер провадження: 22-ц/785/3924/18
Номер справи місцевого суду: 521/2714/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року м. Одеса

Справа №521/2714/17

Провадження №22-ц/785/3924/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Калараш А.А.

суддів Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку, передбаченому ст. 369 ЦПК України, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Целух А. П., 26 січня 2018 року в м. Одеса,

встановив:

У лютому 2017 року ПАТ «КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості і в обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 жовтня 2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач посилався на те, що відповідач свої зобовязання за договором кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31 грудня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25 572,62 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Приват Банк»: заборгованість у розмірі 25 572,62 грн. за кредитним договором № б/н від 29 жовтня 2008 року, яка складається: 3678,44 грн. заборгованість за кредитом; 20 200,25 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1193,93 грн. штраф (процентна складова);судові витрати у розмірі у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року позов ПАТ «КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 25572,62 грн. за кредитним договором № б/н від 29.10.2008 року , яка складається з наступного: 3678,44 грн. - заборгованість за кредитом; 20200,25 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1193,93 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 рокуу справі №521/2714/17 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «КБ «Приват Банк» в повному обсязі; стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2400,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено належним чином та не встановлено фактичне укладання кредитного договору; не встановлено фактичне отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором; не досліджено належним чином розрахунок заборгованості; суд не застосував строки позовної давності за заявою відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позичальник за кредитним договором не виконала свої зобовязання, тому повинна сплатити заборгованість.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що 29.10.2008 року ОСОБА_2 уклала з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитний договір № б/н, що включає в себе заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правила користування платіжною картою» та «Тарифами Банку», та отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки / а.с. 7-13/.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п. 3.2 Умов та правил надання банківських послуг, - клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою.

Згідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні строків платежу по одному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Матеріали справи не містять докази визнання договору кредиту недійсним.

Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором в частині погашення основного боргу та нарахованих відсотків, виконувала неналежним чином, внаслідок чого , станом на 31.12.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 25572,62 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, який узгоджується з умовами договору кредиту / а.с. 4-6/.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дослідив фактичне укладання кредитного договору та отримання ОСОБА_2 кредитних коштів є безпідставними.

Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку підписана позичальником. Договір кредиту позичальником не оспорений та не визнаний не дійсним.

Посилання на неотримання Памятки клієнта , Умов та Правил не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки ці документи є загальнодоступними, а в підписаній позичальником заяві вказано про те, що вона ознайомлена з Умовами та надала свою згоду на оформлення та отримання кредиту.

Посилання апеляційної скарги на неналежне дослідження розрахунку не спростовують його невірність, оскільки відповідачкою не надано своїх розрахунків у разі незгоди з розрахунком, наданим іншою стороною.

Тому, відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Стосовно посилань відносно строків позовної давності колегія суддів прийшла до наступного, що строк позовної давності не порушено. Строк дії картки не має значення, оскільки відповідачем були здійснені дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком. Згідно виписки з рахунку відповідач неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було зроблено ним 12.07.2014 року,що свідчить про визнання відповідачем боргу ,що відповідно до статті 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності .

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 274, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2»г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07.06.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5