Номер провадження: 22-ц/785/2815/18
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.

з участю секретаря судового засідання - Бєляєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Київський-11» до ОСОБА_2, треті особи - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю та зобов'язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами Житлово-будівельного кооперативу «Київський-11», та ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року, ухваленого суддею Васильків О.В. та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року,

встановив:

13.08.2014 року позивач Одеська міська рада звернулась до суду з позовом та уточнивши 15.09.2014 року вимоги просила зобов'язати відповідача ОСОБА_2 провести відновлювальні роботи та привести квартиру АДРЕСА_1, у первісний стан з дотриманням будівельних норм за власний рахунок, мотивуючи свої вимоги тим, що власник зазначеної квартири ОСОБА_2 здійснює реконструкцію вказаної квартири з істотним відхиленням від проекту та з грубими порушеннями будівельних норм.

30.09.2014 року третя особа ЖБК «Київський-11» звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов'язання ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1, до первісного стану та заборони проводити реконструкцію квартири з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину за вказаною адресою. При цьому представник ЖБК «Київський-11» посилався на те, що зміна цільового призначення квартир в будинку АДРЕСА_1 знаходиться у виключній компетенції членів кооперативу. Реконструкція, яку здійснює відповідач проводиться із грубим порушенням будівельних норм та правил, і має ознаки капітального втручання в фундаментальні конструкції будинку.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року заяву представника третьої особи ЖБК «Київський-11» ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Заборонено ОСОБА_2 вчинення дій, спрямованих на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 в тому числі облаштування фасадного входу та забудову прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.2013 року, зареєстрованому у реєстрі за № 331, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2013 року № 1135396, до вирішення спору по суті вимог.

Вважаючи ухвалу суду незаконною ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушенням судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені заяви представника ЖБК «Київський-11» ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 14.04.2015 рокув задоволенні позовних вимог Одеської міської ради та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ЖБК «Київський-11» до ОСОБА_2 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, представники ЖБК «Київський-11», Одеської міської ради та ОСОБА_3подали апеляційні скарги, в яких з посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ЖБК «Київський-11» та Одеської міської ради.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 21.11.2018 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року в частині позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_2, треті особи - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Житлово-будівельного кооперативу «Київський-11» про зобов'язання вчинити певні дії - скасовано, провадження по справі у цій частині закрито.

Вимоги апеляційної скарги представник ЖБК «Київський-11» обґрунтовує тим, що районним судом при ухваленні рішення не було застосовано норми матеріального права, що підлягають застосуванню - ст. 382 ЦК України та ст.ст. 6, 7, 8 ЖК України, тоді як застосовано норми, які не підлягають застосуванню - п.2.5 ДБН В.2.2.-15-2005 (Жилые здания. Основные положения»), не надано оцінку діям відповідача з точки зору дотримання процедури зміни функціонального призначення квартири та тому, що її дії підпадають під визначення «реконструкція будинку», що потребує розроблення проекту реконструкції будинку а не квартири, отримання висновків експертизи міцності будинку, дозволу на проведення будівельних робіт. Також зазначив, що судом першої інстанції не враховано відсутність у відповідача права власності або користування земельною ділянкою, яка буде зайнята після проведення робіт з реконструкції, тоді як власник зазначеної земельної ділянки (Одеська міська рада) та землекористувач (ЖБК «Київський-11») заперечують проти проведення забудови цієї земельної ділянки, та помилково віднесено Декларацію до документів, які дозволяють здійснювати реконструкцію квартири. Крім того, вказав, що районний суд дійшов помилкового висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачем реконструкції із порушенням несучих конструкцій будинку, адже ці порушення були зафіксовані Інспекцією державного будівельного контролю в Одеської області та визнані представником відповідача у судовому засіданні.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3обґрунтовує тим, що вона є власником та проживає у квартирі, яка розташована над квартирою, реконструкцію якої має намір здійснити відповідач ОСОБА_2, та районним судом при ухваленні рішення не було застосовано норми матеріального права, які спрямовані на захист прав інших осіб при здійсненні власником будь-яких дій щодо свого майна. Також зазначила, що судом першої інстанції не надано оцінку тим обставинам, що ОСОБА_2 здійснила порушення несучих конструкцій будинку, що може привести до небезпечних наслідків для життя та здоров'я апелянта і мешканців будинку та заборонено статутом ЖБК «Київський-11», помилково віднесено Декларацію до документів, які дозволяють здійснювати реконструкцію квартири, не взято до уваги технічний висновок щодо інженерно-геологічних умов ділянки по АДРЕСА_1 згідно якого ця ділянка є потенційно підтоплюваною а її сейсмічність складає 8 балів, не досліджено і не надано оцінку тим обставинам, що ОСОБА_2 здійснює облаштування фасадного входу з зайняттям прибуткової території ганком площею 30 квадратних метрів, що створить перешкоди проходу, знищить зелену зону та діями ОСОБА_2 знецінюється вартість квартири апелянта. Крім того, ОСОБА_3 вказала, що згідно діючого законодавства ОСОБА_2 зобов'язана забезпечити місця паркування автотранспорту для обслуговування магазину, що обмежить права інших мешканців будинку, та вона відключила опалювальну систему від спірної квартири, що призвело до порушення теплообміну будинку. Також зазначила, що районний суд не звернув уваги на те, ОСОБА_2 не надано доказів узгодження проектного рішення реконструкції об'єкту з усіма власниками суміжних приміщень та дозволу виконавчого комітету місцевої ради на проведення зазначених робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 12.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Богун І.А., ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 167), що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2015 року (том 1, а.с. 169-170).

04.10.2013 року ОСОБА_2 отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 362, в яких ОСОБА_2 заявлено намір забудови, а саме реконструкція квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу, для розміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1, а також зазначено цільове призначення земельної ділянки - територія багатоповерхової житлової та громадської забудови. Містобудівні умови та обмеження є чинним до завершення будівництва об'єкта (том 1, а.с. 6-8).

15.11.2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області затверджено декларацію № ОД 78 на ім'я ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину (том 1, а.с. 9-11).

Листом Інспекції ДАБК в Одеській області № 01/11-12419 від 20.12.2013 року повідомлено, що перевіркою, з виїздом інспектора, разом з представником прокуратури Київського району м. Одеси, встановлено, що замовником ОСОБА_2 наведені недостовірні дані у декларації, а саме: не виконуються авторський нагляд, не виконано експертизу проекту - оскільки виявлено факт втручання у несучі конструкції будинку. До ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції, відповідно до ч. 8 ст. 96 КУпАП та надано припис про зупинення будівельних робіт та усунення порушень в місячний термін до 09.01.2013 року (том 1, а.с. 12).

Судом досліджено припис Інспекції ДАБК в Одеській області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25.07.2014 року, складений головним державним інспектором інспекторського відділу № 1 ОСОБА_7, відповідно до якого, перевіркою з виїздом на місце 25.07.2014 року, встановлено, що ОСОБА_2 АДРЕСА_1, виконані будівельні роботи з відхиленням від проекту. Надано час для усунення виявлених порушень проектних рішень до 14.08.2014 року (том 1 а.с. 29).

На спростування доводів позивачів, представником відповідача надано, а судом досліджено: Постанову Інспекції ДАБК в Одеській області № 360 від 01.08.2014 року про закриття справи про адміністративне правопорушення (том 1, а.с. 137); Акт на закриття прихованих робіт від 06.08.2014 року (том 1, а.с. 30, 132); Акт на закриття прихованих робіт від 06.08.2014 року (том 1, а.с. 31, 133); Акт на закриття прихованих робіт від 08.08.2014 року (том 1, а.с. 32, 134); Акт на закриття прихованих робіт від 12.08.2014 року (том 1, а.с. 33, 135); Акт на закриття прихованих робіт від 13.08.2014 року (том 1, а.с. 34, 136).

Крім того, суд встановив, що з Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Інспекції ДАБК в Одеській області від 20.08.2014 року слідує, що ОСОБА_2 для виконання припису від 25.07.2014 року здійснювала роботи, як по усуненню виявлених порушень в частині втручання в конструкції несучої стіни, так і проведення експертного висновку, у зв'язку із чим на письмове звернення ОСОБА_2 термін дії припису було продовжено. 15.08.2014 року Інспекція розпочала перевірку виконання вимог зазначеного припису. У ході перевірки виїздом на місце встановлено, що в приміщенні під № 3 підсилені 2 стіни, у приміщення 1,3,4 влаштовані підвіконники відповідно до проекту, розробленого архітектором ОСОБА_10 №321/13-ГР-АР. Замовником будівництва пред'явлено акти на приховані роботи від 06-13.08.2014 року щодо влаштування опалубки, каркасів та бетонування, також надані сертифікати на швелер, уголок та прокат арматурний. Підрядною організацією ДП «СУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» на вказаному об'єкті виконані будівельні роботи та першочергові заходи з підсилення та відновлення основних елементів несучих конструкцій, відповідно до скорегованого проекту. Та встановлено, що забудовником припис виконано (том 1, а.с. 36, 140).

З урахуванням вказаного, а саме надання ОСОБА_2 у приписі від 25.07.2014 року строку для усунення виявлених порушень проектних рішень до 14.08.2014 року, а також звернення Одеської міської ради до суду із позовом 13.08.2014 року, суд погодився із доводами представника відповідача ОСОБА_11 про передчасність пред'явлення позовних вимог Одеською міською радою.

Окрім того, відповідачем ОСОБА_2 надано, а судом досліджено наступні письмові докази:

- експертний висновок № 3-009/14-КЧ/ОД від 26.05.2014 року, з кого слідує, що за результатами розгляду проектної документації і усунення проектною організацією зауважень у робочу порядку встановлено, що дана проектна документація розроблена з дотриманням вимог міцності, надійності і довговічності об'єкта будівництва. Зазначено, що проект підлягає узгодженню з організаціями, що видали договори на інженерне забезпечення та з іншими заінтересованими експлуатаційними організаціями. Будівництво необхідно здійснювати відповідно до робочої документації з обов'язковим веденням авторського та технічного нагляду (том 1, а.с. 37-39);

- Договір про надання авторського нагляду від 31.10.2013 року, укладений між відповідачем та ФОП ОСОБА_10 щодо надання авторського нагляду з реконструкції квартири АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 40-41);

- Договір про надання послуг від 28.10.2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_12 щодо виконання послуги з технічного нагляду по об'єкту «реконструкція квартири №1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 під магазин в існуючих габаритах» (том 1, а.с. 42-43).

В ході розгляду справи представником позивача Одеської міської ради не надано належних доказів на спростування письмових доказів, наданих стороною відповідача ОСОБА_2 та досліджених судом

Таким чином, судом встановлено, що виявлені порушення при проведенні реконструкції ОСОБА_2, які були підставою для звернення Одеської міської радидо суду із позовом, усунені відповідачем, на підтверджена чого, на ряду з іншим, суду надано Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Інспекції ДАБК в Одеській області від 20.08.2014 року (том 1, а.с. 36).

Судом встановлено, що ЖБК «Київський-11», як на підставу вимог, посилається на порушення прав позивача у зв'язку із зміною відповідачем цільового призначення квартири та порушення прав позивача у зв'язку із порушенням будівельних норм та правил при здійсненні реконструкції квартири АДРЕСА_1.

Представники ЖБК «Київський-11» у ході розгляду справи посилались на ч.3 ст.7 ЖК України та на Примірний Статут ЖБК, затверджений Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186, та стверджували, що згідно діючого законодавства наявність приміщень з іншим цільовим призначенням в багатоквартирному кооперативному будинку передбачається у проекті забудови будинку, а вирішення зазначеного питання після введення будинку в експлуатацію знаходиться у виключній компетенції членів кооперативу.

Відповідно до наданого представником відповідача листа Управління архітектури та містобудування ОМР № 01-13/55/о від 15.03.2014 року слідує, що згідно п.2.50 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания. Основные положения» (с изменениями № 1 2009 г.) дозволено розміщувати на 1-му, 2-му та цокольному поверхах приміщення суспільного призначення, в тому числі магазини роздрібної торгівлі (том 1 а.с. 156-157).

Крім того відповідачем на підтвердження законності тимчасового порушення існуючого благоустрою території будинку надано: Акт №497 обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 20.02.2014 року (том 1, а.с. 160-161); Договір №97/1 від 04.08.2014 року на тимчасове порушення існуючого благоустрою території м. Одеси, з подальшим його відновленням (том 1, а.с. 158-159); Рішення Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон про надання дозволу ОСОБА_2 на видалення зелених насаджень від 04.03.2014 року № 264-зн (том 1, а.с. 162); Ордер на видалення зелених насаджень від 07.03.2014 року (том 1, а.с. 163); Ордер на видалення зелених насаджень від 12.03.2014 року (том 1, а.с. 164).

Щодо посилань представників позивача ЖБК «Київський-11» на порушенням відповідачем будівельних норм та правил, то судом при досліджені та аналізі письмових доказів, перерахованих судом вище, було встановлено недоведеність позивачами вимог.

Суд прийняв пояснення представника ЖБК «Київський-11» - Попової С.Ю., що декларація є лише повідомленням, тобто суб'єктивним фактором, який підтверджує лише наміри відповідача продовжувати роботи, а не дозволом на проведення робіт.

Однак, в ході розгляду справи судом досліджено документи, які дозволяють ОСОБА_2 здійснювати реконструкцію квартири, а саме: експертний висновок № 3-009-14-КЧ/ОД від 26.05.2014 року, проект реконструкції квартири в існуючих габаритах з облаштуванням фасадного входу, для розміщення магазину, виконаний ФОП ОСОБА_9, та декларацію, затверджену Департаментом ДАБІ в Одеській області від 07.11.2014 року за № ОД 42 (том 2, а.с. 159-160).

Таким чином, судом встановлено, що стороною відповідача ОСОБА_2 на підтвердження заперечень надані належні письмові докази, а саме висновки установ та організацій, до повноважень яких діючим законодавством віднесено надання вказаних погоджень, дозволів та висновків, а також законом передбачено відповідальність вказаних установ за надані ними висновки, проекти та узгодження. Напроти, стороною позивача ЖБК «Київський-11» не надано жодних доказів на підтвердження здійснення відповідачем реконструкції із порушенням несучих конструкцій будинку та що вказані порушення підтверджені належними доказами, а також не доведено, що висновки, проекти, узгодження, які отримані ОСОБА_2 для реконструкції, містять недостовірні дані, вони ніким не оспорювались і є чинні на час ухвалення рішення. Крім того, в ході розгляду справи ні представником Одеської міської ради, ні представниками ЖБК «Київський-11» не заявлялося клопотання про призначення судової експертизи по справі.

Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України (чинною на час розгляду справи) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України (чинною на час розгляду справи) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Положеннями ч.1 ст.143 ЦПК України (чинною на час розгляду справи) передбачено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку із чим, суд дійшов до висновку про недоведеність позивачами здійснення відповідачем реконструкції квартири із порушенням несучих конструкцій будинку, а досліджені судом в ході розгляду справи письмові докази свідчать про здійснення реконструкції квартири АДРЕСА_1 без порушень діючих будівельних норм та правил. У зв'язку із чим районний суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ЖБК «Київський-11» не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України (чинною на час розгляду справи), якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд вважав за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 30.09.2014 року та від 24.03.2015 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову ЖБК «Київський-11» є усунення перешкод у користуванні власністю, однак в позовній заяві жодним чином не аргументовано в чому саме полягають перешкоди в користуванні власністю, до позовної заяви не наданого жодного доказу, що свідчить про те, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні власністю. ЖБК «Київський-11» не надано доказів, що підтверджують право власності на майно, перешкоди у користуванні яким просить позивач усунути.

Позовні вимоги, заявлені в п.3 прохальної частини позовної заяви ЖБК «Київський-11» про заборону проведення реконструкції квартири з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину, є неправомірними з огляду на ст.ст. 13, 15, 16 ЦК України, відповідно яких особа, яка вважає, що її права та інтереси порушені має право звернутися до суду у випадках передбачених законом.

Позивачем не здійснено жодного посилання на відповідну норму права, що дозволяє здійснити заборону реалізації конституційних прав відповідача, оскільки не має часових обмежень, тобто може стосуватися, як теперішнього часу так і майбутнього. Компетентним органом, щодо надання дозволу на здійснення реконструкції була - Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю. Заборона проведення реконструкції можлива лише на стадії судового провадження в рамках забезпечення позову, а не як результат розгляду справи по суті. У випадку задоволення даної вимоги суд позбавить компетентний орган здійснити належними чином покладені на нього обов'язки.

Доводи апеляційних скарг щодо не надання оцінки діям відповідача з точки зору дотримання процедури зміни функціонального призначення квартири та тому, що її дії підпадають під визначення «реконструкція будинку», що потребує розроблення проекту реконструкції будинку, а не квартири, отримання висновків експертизи міцності будинку, дозволу на проведення будівельних робіт, також щодо неврахування судом першої інстанції відсутності у відповідача права власності або користування земельною ділянкою, яка буде зайнята після проведення робіт з реконструкції, тоді як власник зазначеної земельної ділянки (Одеська міська рада) та землекористувач (ЖБК «Київський-11») заперечують проти проведення забудови цієї земельної ділянки,що ОСОБА_2 здійснює облаштування фасадного входу з зайняттям прибуткової території ганком площею 30 квадратних метрів, що створить перешкоди проходу, знищить зелену зону та діями ОСОБА_2 знецінюється вартість квартири апелянта, те що згідно діючого законодавства ОСОБА_2 зобов'язана забезпечити місця паркування автотранспорту для обслуговування магазину, що обмежить права інших мешканців будинку, та вона відключила опалювальну систему від спірної квартири, що призвело до порушення теплообміну будинку, є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно ч.1, ч.2, ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

ОСОБА_2 є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору купівлі продажу від 12.03.2013 року.

Відповідно до абзацу 2 ст.7 ЖК України непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів.

Таким чином, власник майна має право на переобладнання належного йому майна у виді квартири для використання в інших цілях (виключення з житлового фонду), а вимога про заборону на проведення переобладнання належного йому майна є незаконною оскільки не ґрунтується на законі.

Доводи ЖБК «Київський-11» про незаконність здійснення реконструкції (перебудови) спростовуються дозвільними документами, виданими компетентними органами: Містобудівними умовами та обмеженнями видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради; Декларацією про початок виконання будівельних робіт, згідно якої ОСОБА_2 є замовником робіт з реконструкції квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину; Договором про надання авторського нагляду від 31.10.2013 року; Договором про надання технічного нагляду; Договором №8 від 28.07.2014 року; Договором №97/1 від 04.08.2014 року на тимчасове порушення існуючого благоустрою території міста Одеси, з подальшим його відновленням; Рішенням Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон про надання дозволу ОСОБА_2 на видалення зелених насаджень від 04.03.2014 року за М267-зн; Ордером на видалення зелених насаджень від 07.03.2014 року; Ордером на видалення зелених насаджень від 12.06.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_2 на момент початку виконання будівельних робіт та станом на 23.09.2014 року мала всі дозвільні документи, а отже мала право на здійснення реконструкції своєї квартири.

Щодо доводів апелянта про порушення прав ЖБК «Київський-11» у зв'язку зі зміною цільового призначення квартири, та необхідності отримання дозволу потрібна згода загальних зборів членів кооперативу, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач здійснює переобладнання жилого приміщення в нежиле, а не, як зазначають позивачі, непридатного для проживання жилого приміщення в нежиле. Юридичний термін «непридатне для проживання жиле приміщення» та «жиле приміщення» є різними юридичними термінами, котрі мають різний юридичний зміст, про що свідчить абзац 2 ст.7 ЖК України.

Відповідно до абзацу 2 ст.7 ЖК України, в якому зазначено, що непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Тобто діючим законодавством України не передбачено, що для переобладнання відповідачем своєї квартири з жилого приміщення в нежиле приміщення потрібна згода загальних зборів членів кооперативу.

Посиалня ЖБК «Київський-11» на п.11 Примірного Статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки діючим законодавством України реконструкція належного майна не заборонена, відповідно до п.2.50 ДБН В.2.2-15-2005 «Жилые здания. Основные положення» дозволено розміщувати на 1-му, 2-му та цокольному поверхах приміщення суспільного призначення, в тому числі магазини роздрібної торгівлі, про що в листі Управління архітектури та містобудування від 05.03.2014 року.

Крім того, відповідно до доданого ЖБК «Київський-11» до позовної заяви Примірного Статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186, реконструкція квартири не заборонена, дозвіл на її проведення видається в загальному порядку компетентними органами. Узгодження її проведення з позивачами ані законом, ані Статутом не передбачено.

ЖБК «Київський-11» не надано документів, які підтверджують організацію ними місць для паркування, отримання на це дозвільної документації. Відтак твердження про можливе зайняття їх місць для паркування є надуманими та такими, що не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Твердження ЖБК «Київський-11» про порушення права власності на землю, розміщеним ганком площею 30 кв.м. метрів є безпідставними, з огляду на те, що власником земельної ділянки під даним будинком є Одеська міська рада.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ЖБК «Київський-11» у зв'язку з порушенням будівельних норм та правил спростовуються наступним.

Відповідачем було здійснено комплекс робіт з виконання припису від 25.07.2014 року, про що було складено: акт на закриття прихованих робіт від 05.08.2014 року; акт на закриття прихованих робіт від 06.08.2014 року; акт на закриття прихованих робіт від 08.08.2014 року; акт на закриття прихованих робіт від 12.08.2014 року; акт на закриття прихованих робіт від 13.08.2014 року. Дані акти разом з сертифікатами відповідності використаних матеріалів були надані до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

20.08.2014 року даним органом складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, відповідно до якого встановлено, що забудовником припис від 25.07.2014 виконано.

ЖБК «Київський-11» не надано доказів, що підтверджують твердження про демонтаж стін, які є несучими конструкціями будинку. Відповідно до припису від 25.07.2014 року встановлено, що відповідачем вирізані підвіконні прорізи в зовнішніх станах та не вчинено робіт з посилення даних прорізів, відповідно до скорегованого проекту, на який видано експертний висновок.

Даний припис не містить відомостей про демонтаж стін, які є несучими конструкціями будинку. Інших доказів, що свідчать про наявність будь-яких порушень суду не надано. Більш того, відповідно до припису, необхідно усунути порушення проектних рішень до 14.08.2014 року, котрі станом на 13.08.2014 року відповідачем були усунуті, що підтверджується Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, від 20.08.2014 року.

Крім того, відповідно до постанови №360 від 01.08.2014 року про закриття справи про адміністративне правопорушення перевіркою з виїздом на місце встановлено, що підвіконні конструкції прорізів були вирізані відповідно до первісного проекту реконструкції квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу за адресою: АДРЕСА_1, розробленого ГАП ОСОБА_14 в 2013 році. На підставі скорегованого проекту та експертного висновку по проекту вирізані підвіконні прорізи будуть відновлені. Факт їх відновлення підтверджується актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил від 20.08.2014 року.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що апелянти, на підтвердження доводів, що відповідач здійснила порушення реконструкції квартири, що може привести до небезпечних наслідків для життя та здоров'я апелянта і мешканців будинку, не заявляла клопотання про проведення судової експертизи, як в суді першої так і апеляційної інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст.13 ЦПК України: за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року про забезпечення позову, колегія суддів вважає необхідним залишити її без задоволення, оскільки питання про скасування заходів забезпечення позову правильно вирішено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги Житлово-будівельного кооперативу «Київський-11», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2015 року - залишити без змін.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.11.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева