Справа № 752/2429/18
Провадження №: 4-с/752/114/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року Голосіївський районний суд м Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві Коваль Любов Іванівни, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_1, через свого представника адвоката ОСОБА_4, звернувся до суду із скаргою на дії Старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві Коваль Л.І., зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_3

У поданій скарзі просить:

1)Визнати незаконною та скасувати:

- постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Коваль Л.І. у ВП №55518452 від12.01.2018р. про відкриття виконавчого провадження;

- постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Коваль Л.І. у ВП №55518473 від 12.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження;

-постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Коваль Л.І. у ВП №55518452 від 12.01.2018р. про арешт майна боржника.

2)Виключити з державного реєстру обтяжень запис №24378227 про арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1.

На мотивування поданої скарги вказує, що 09.01.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 316132,37 грн.

12.01.2018 року було відкрите Виконавче провадження № 55518452 Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Коваль Л.І. (надалі - Виконавець) про стягнення з ОСОБА_1 ( надалі - Боржник) 316132,37 грн. боргу та 31613,24 грн. виконавчого збору, а всього - 347745,61 грн.

12.012018 року було відкрите Виконавче провадження №55518473 Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Коваль Л. І. (надалі - Виконавець) про стягнення з ОСОБА_1 (надалі - Боржник) боргу 640 грн. та 64 грн. виконавчого збору.

15.01.2018 року постановою державного виконавця Коваль Л.І. у виконавчому провадженні № 55518452 було накладено арешт на все майно боржника.

Заявник не згоден з даними постановами Виконавця та вважає їх такими, які є незаконними та підлягають скасуванню оскільки вони не містять печатки Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, що суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та ч.12 п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, я кій зазначено: «Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.»

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», зернения стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разіякщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.Загальна сума стягнення складає 347745,61 грн., тому боржник вважає, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на все майно боржника, згідно Постанови від 15.01.2018р.

Боржник вказує, що Рішення апеляційного суду міста Києва, у справі у якій виданий виконавчий лист, на даний час оскаржується, що підтвердженно Ухвалою Верховного суду від 22.01.2018р. про відкриття касаційного оскарженняє.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з'явився. Повідомлявся належним чином про час та місце розгляду скарги.

Від старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві Коваль Л.І. поступила заява в якій вона просить скаргу розглядати без її участі та просить відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, від її представника за довіреністю ОСОБА_6 надійшли заперечення проти скарги та заява про розгляд скарги без його участі.

Від представника боржника адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладання розгляду справи з причини її відпустки, яке суд вважає таким що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця які належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги. Не перешкоджає її розгляду.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження суд вважає скаргу безпідставною, та такою, що не може бути задоволена.

Касаційне оскарження рішення не є підставою для непровелення виконавчих дій нак виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє нами спільно з іншими особами;

2)звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3)вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4)заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5)інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Судом встановлено, що Старший державний виконавць Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві Коваль Л.І. діяла при здійсненні виконавчих дій в межах наданих їй Законом України «Про виконавче провадження» прав та повноважень.

Згідно п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 02.04.2012 за № 489/20802 постанова як окремий документ має містити такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням прийнятого виконавцем рішення;строку і порядку оскарження постанови.

Ці вимоги дотримані державним виконавцем, підстави для визнання незаконними та скасування постанов ВП №55518452 від 12.01.2018р. про відкриття виконавчого провадження, ВП №55518473 від 12.01.2018 р. про відкриття виконавчого провадження; ВП №55518452 від 12.01.2018 року про арешт майна боржника - відсутні.

Згідно статті 12 Закону України « Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до ст. 10 Закона України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника та інші заходи примусового характеру передбачені цим Законом.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи діяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодовиконання судового рішення можуть бути оскаржені боржником до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, шо рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення(поновити порушене право заявника).

У відповідності до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447,450,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ в м. Києві Коваль Любов Іванівни, зацікавлена особа: стягувач ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії відповідно до вимог, встановлених ст.ст.353-356 ЦПК України.

Суддя С.В. Ладиченко