РІШЕННЯ

і м е н е м У к р а ї н и

(повне)

Провадження №2/225/346/2018

Єдиний унікальний номер 225/156/18

10 квітня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив

ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначив наступне.

ОСОБА_4 перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 11.09.2012 року. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. Виконавчий лист знаходиться в Центральному відділенні державної виконавчої служби і аліменти йому нараховуються як для непрацюючого. Станом на час подачі позову щомісячний розмір аліментів складає 1578 грн.

На теперішній час він щомісячно сплачує на користь відповідачки 2000 грн. , з них поточні аліменти у розмірі 1578 грн., а також частково погашає заборгованість по аліментам, яка виникла в цей період.

20.07.2016 року у нього народився син ОСОБА_6 від другого шлюбу. Його дружина на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Він намагається знайти роботу, він підробляє випадковими заробітками. На теперішній час він є єдиним годувальником в сімї. За таких обставинах його друга дитина перебуває в менш сприятливих матеріальних умовах, ніж дитина від першого шлюбу, на утримання якого уходить половина його доходів.

На даний час він не має можливості надавати відповідачці матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі більше ніж 1000 грн. на місяць.

ОСОБА_4 просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, на розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно; припинити стягнення з нього аліментів за рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі на підставах, заявлених в позові.

Відповідач та її представник проти позову заперечували. Представник відповідача зазначила, що ОСОБА_4 звернувся з позовом в якому просив змінити розмір аліментів, але в прохальній частині ставить питання про зміну способу оплати аліментів, що суперечить Сімейному кодексу України. Чинна редакція Сімейного кодексу України передбачає, що вибір способу стягнення аліментів є правом того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а в даному випадку це відповідач ОСОБА_2, яка в свою чергу заперечує проти зміни способу стягнення аліментів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2016 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 лютого 2016 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. (а.с. 4)

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 04 червня 2016 року Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 04 червня 2016 року, актовий запис № 166. (а.с. 5).

18 липня 2016 року у позивача народився син ОСОБА_9. (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 06/18 від 28.03.2018 року, ОСОБА_10 дійсно працює в ТОВ «Маргаз» з 26.09.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. (а.с. ).

Крім того, як зазначає позивач, він з сімєю проживає разом з матірю ОСОБА_11, яка перебуває на обліку в ОУПФУ м. Маріуполя та отримує пенсію у розмірі 1557,05 грн.

Суд вважає, що заявлені позивачем, як платником аліментів, позовні вимоги зводяться до зменшення розміру аліментів внаслідок зміни його сімейного стану з народженням другої дитини і перебування дружини на його утриманні у звязку з відпусткою по догляду за цією дитиною, що втілено в диспозицію ст. 192 СК України. Але позивач при зміні розмірі аліментів посилається на зміну способу стягнення аліментів, яка передбачена ч. 3 ст. 181 СК України та просив на підставі ст. 184 СК України визначити їх розмір в твердій грошовій сумі, зважаючи на мінливий і нерегулярний характер його заробітку.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, одночасно внесені зміни до ч. 3 ст. 181 СК України і її викладено в новій редакції : за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Крім того, внесені і зміни до частини 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, яка в новій редакції передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже законодавець з 08.07.2017 року, тобто з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, закріпив право подання позову про зміну способу стягнення аліментів лише за одержувачем аліментів.

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 15.09.2017 року, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, а тому як платник аліментів він немає права на зміну способу стягнення аліментів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. ст.ст.12,13,81, 89,141,263,265,280 ЦПК України, ст.ст. 181, 184 Сімейного кодексу України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 квітня 2018 року.

С у д д я: ОСОБА_12