Провадження № 8/761/19/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Косової І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні судуцивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, треті особи: Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації про зобов'язання надати житлове приміщення, -

встановив:

31 жовтня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, треті особи: Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації про зобов'язання надати житлове приміщення.

Подану заяву обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 05 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, треті особи: Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації про зобов'язання надати житлове приміщення відмовлено. Вказане рішення залишене без змін Апеляційним судом м. Києва ухвалою від 04 березня 2015 року. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що черговість позивача на отримання житла відповідного квартирного обліку не настала а зобов'язанні відповідачів до забезпечення житлом позивача призведе до безпідставної зміни черговості отримання житла, порушення охоронюваних законом прав та інтересів інших громадян, які перебувають на квартирному обліку та користуються позачерговим правом одержання житла та зареєстровані раніше сім`ї позивача. Заявник звернувся із відповідною заявою до суду, оскільки на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року № 826/26247/15, якою частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, протоколом № 1 засідання житлово-побутової комісії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції від 02 жовтня 2017 року вирішено поновити ОСОБА_1 разом із сім'єю на квартирному обліку в загальній і першочерговій черзі. Вказану обставину заявник вважає ново виявленою, оскільки про її існування на момент ухвалення рішення Шевченківського районного суду м. Києва 05 січня 2015 року було невідомо, при цьому, вона має значення для правильного вирішення спору по суті, а відтак звернувся до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою від 06 листопада 2017 року по справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-802 від 18 червня 2018 року за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Марчук М.В., протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фролової І.В., у зв'язку із довготривалим лікарняним судді Малинникова О.Ф.

Ухвалою від 22 червня 2018 року справу прийнято до провадження судді Фролової І.В. та призначено судове засідання на 20 липня 2018 року.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі з підстав, що викладені у ній.

Представник третьої особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації усудовому засіданні проти задоволення поданої заяви заперечував у повному обсязі та просив суд відмовити у її задоволенні.

Відповідачі Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, а також треті особи Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, у судове засідання своїх представників не направили, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, представника третьої особи, дослідивши матеріали заяви та справи, суд прийшов до висновку, що подана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, треті особи: Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації про зобов'язання надати житлове приміщення.

04 березня 2015 року Апеляційним судом м. Києва винесена ухвала у справі №22-ц/796/4249/2015, якою апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 була відхилена, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року залишене без змін.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1, останній посилається на обставини, які вважає підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а саме: протокол № 1 засідання житлово-побутової комісії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції від 02 жовтня 2017 року, яким вирішено поновити ОСОБА_1 разом із сім'єю на квартирному обліку в загальній і першочерговій черзі, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року № 826/26247/15, якою частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії.

Згідно ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, суд не може погодитися із висновками заявника щодо того, що обставина включення його до загальної та першочергової черги на квартирному обліку Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції, є нововиявленою, оскільки вона виникла 02 жовтня 2017 року, тобто після ухвалення судового рішення у справі, а не існувала під час вирішення спору, проте не могла бути відомою заявнику.

Крім того, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що черговість позивача на отримання житла відповідного квартирного обліку не настала, а зобов'язання відповідачів до забезпечення житлом позивача призведе до безпідставної зміни черговості отримання житла, порушення охоронюваних законом прав та інтересів інших громадян, які перебувають на квартирному обліку та користуються позачерговим правом одержання житла та зареєстровані раніше сім`ї позивача.

Таким чином, надані відповідачем начебто нові докази жодним чином не спростовують правові висновки, до яких прийшов суд у судовому рішенні від 05 січня 2015 року, оскільки включення позивача до першочергової черги в квартирному обліку не може вважатись підставою для зобов'язання відповідачів для надання йому житлового приміщення з тих самих мотивів, що викладені у рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок заявника щодо встановлення нововиявлених обставин протоколом № 1 засідання житлово-побутової комісії Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та апробації Міністерства юстиції від 02 жовтня 2017 року, не відповідає дійсності, оскільки вказана обставина виникла після ухвалення рішення, а також відсутні підстави вважати, що такі обставини можуть вплинути на висновки суду, викладені у рішенні.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене, заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Пенітенціарної служби України, Київського слідчого ізолятора Управління Державної Пенітенціарної служби України, треті особи: Державна Пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації про зобов'язання надати житлове приміщення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 27 липня 2018 року.

Суддя: