ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2686/14

Головуючий у першій інстанції - Соловей В.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/190/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Герасименко Ю.О.,

за участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року, постановлену в складі судді Соловей В.В. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

дата складання повного тексту: 28 серпня 2018 року, смт.Козелець,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Заявник просив замінити сторону стягувача - ПАТ «КБ «Експобанк», у виконавчому провадженні №51622640 з примусового виконання рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року по справі №734/2686/14 по стягненню з боржника ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «КБ «Експобанк», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як такого, що набув всі права та обов'язки стягувача згідно з Договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 березня 2018 року.

Заява обґрунтована тим, що рішенням районного суду від 23 січня 2015 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Експобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 17 січня 2008 року на суму 612094 грн. 03 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. 00 коп. На підставі даного рішення було відкрито виконавче провадження №51622640 грн. по стягненню заборгованості з боржника ОСОБА_2, яке станом на 10 липня 2018 року перебуває на виконанні, державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання.

Згідно договору про відступлення прав вимог №50 від 06 березня 2018 року право вимоги за Договором кредиту №14/2008 від 17 січня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Експобанк» та ОСОБА_4, первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усім додатками до нього (у тому числі графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, зі змінами та доповненнями, що є невід'ємними частинами договору. Заявник вважає, що з 06 березня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набула права вимоги за кредитним договором, який був предметом розгляду справи №734/2686/14 та, відповідно до положень ст.442 ЦПК України суд має замінити сторону у виконавчому провадження на її правонаступника.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», вирішено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні №51622640 з примусового виконання рішення від 23 січня 2015 року Козелецького районного суду Чернігівської області (справа № 734/2686/14) про стягнення із боржника ОСОБА_2 грошових коштів - ПАТ «Комерційний Банк «Експобанк» замінити на правонаступника - на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у справі у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з тексту винесеної судом першої інстанції ухвали не випливає на підставі яких доказів суд задовольнив заяву директора ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про зміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в цивільній справі №734/2686/14. Виносячи ухвалу суд протиправно не відобразив позицію ОСОБА_2 і протиправно не повідомив чому судом було відхилені її аргументи, викладені у відзиві, та не з'ясовані обставини, які мають значення для справи. Зокрема не з'ясовано чи перебуває у провадженні державної виконавчої служби виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 коштів на примусовим виконанням рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року по справі №734/2686/14; чи мав право вимоги ПАТ КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в момент укладення Договору про відступлення (купівлі продажу) права вимоги №50 від 06 березня 2018 року; чи повідомив правонаступник боржників про відступлення права вимоги за основним договором протягом 5 днів, як це передбачено умовами п.3.4 Договору про відступлення (купівлю продаж) права вимоги.

ОСОБА_2 вважає, що не встановивши факт наявності боргових зобов'язань поєднанні з очевидним фактом порушення п.3.4 Договору про відступлення права вимоги №50 призвело до прийняття судом необґрунтованого рішення.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що виносячи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог, оскільки заявник не просив суд про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в цивільній справі №734/2686/14 за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_5

Також особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що обґрунтовуючи своє право на заміну сторони виконавчого провадження заявник надав Договір про відступлення права вимоги за яким ПАТ КБ «Експобанк» продав право вимоги, які він мав за кредитним договором №14/2008USD від 17 січня 2008 року укладеним між даним банком і ОСОБА_4, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ВП №51622640 має будь-яке відношення до ОСОБА_4, адже боржником є ОСОБА_2

Зазначає, що згідно долученої до матеріалів справи заявником постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2018 року сума боргу становить лише 3654 грн., а обґрунтовуючи своє право на заміну сторони в рамках виконавчого провадження долучив рішення про стягнення з ОСОБА_2 61 204 грн. боргу, та не довів, що саме в рамках ВП 51622640, або будь-якого іншого виконавчого провадження вчиняються дії щодо примусового стягнення 612094 грн. саме з ОСОБА_2

У наданий судом строк ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало відзив на апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін. Зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вирішив змінити стягувача у виконавчому провадженні, а тому доводи, наведені апелянтом не можна брати до уваги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року, що набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту і забезпечення №14/2008 USD від 17 січня 2008 року на загальну суму 612094 грн. 03 коп., а саме: 1887 доларів США 35 центів, що в еквіваленті в національній валюті становить 25780 грн. 08 коп.; строкова заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 18 доларів США 54 центи, що в еквіваленті в національній валюті становить 253 грн. 25 коп.; прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 17034 долари США 40 центів, що в еквіваленті в національній валюті становить 232679 грн. 82 коп.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 7262 долари США 24 центи, що в еквіваленті в національній валюті, що становить 99197 грн. 90 коп.; прострочена заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування в розмірі 4182 грн. 98 коп.; пеня за несвоєчасну сплату простроченої кредитної заборгованості з 17 липня 2009 року до 26 серпня 2014 року в розмірі 150000 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період із 18 травня 2009 року до 26 серпня 2014 року в розмірі 100000 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн. (а.с.137-140).

Постановою старшого державного виконавця відділу Арцизького районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області відкрите ВП №51622640 з виконання виконавчого листа №734/2686/14, виданого Козелецьким районним судом Чернігівської області, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» заборгованості в розмірі 3654 грн. (а.с.175).

Між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Експобанк» 06 березня 2018 року укладено Договір №50 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого, в порядку та на умовах визначених договором, банк відступив шляхом продажу новому кредитору належні банку права, а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, поручителів фізичних осіб та поручителів юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи прав вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників, або які зобов'язані виконати обов'язки божників. (а.с.172-174).

Згідно Додатку №1, серед інших, також передано право вимоги до боржника ОСОБА_2 за договором поруки від 17 січня 2008 року (а.с.177-179).

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» суд першої інстанції посилався на ст.55 та ч.1 ст.442 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається заміна кредитора. Через таку заміну кредитора відбувається вибуття однієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і проводиться її заміна належним кредитором.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог статей 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із зазначених норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Також згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Колегія суддів вважає, що не заслуговують на увагу доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що невстановлення факту наявності боргових зобов'язань у поєднанні з очевидним фактом порушення п.3.4 Договору про відступлення права вимоги №50 призвело до прийняття судом необґрунтованого рішення, оскільки спростовуються матеріалами справи та ухвалою суду, з якої вбачається, що судом встановлені всі обставини справи.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, що виносячи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог, оскільки заявник не просив суд про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в цивільній справі №734/2686/14 за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_5, ґрунтуються на невірному розумінні ОСОБА_2 обставин даної справи та вимог заяви. Так з заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні вбачається, що заявник просить «замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №51622640» з примусового виконання рішення районного суду, яким стягнуто заборгованість не лише з ОСОБА_5, а й з ОСОБА_6 Більш того виконавче провадження ВП №51622640 відкрито саме щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 в сумі 3654 грн. Не зрозуміло, з чого виходила ОСОБА_2 посилаючись на те, що суд вийшов за межі заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги, що ПАТ КБ «Експобанк» продав право вимоги, які він мав за кредитним договором №14/2008USD від 17 січня 2008 року, укладеним між вказаним банком і ОСОБА_4, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ВП №51622640 має будь-яке відношення до ОСОБА_4, адже боржником є ОСОБА_2, також не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки вимоги перекручені заявником та не неналежно ним досліджені. В матеріалах справи міститься копія Реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами і на а.с.178 міститься інформація, згідно якої за договором поруки від 17 січня 2008 року передані вимоги до боржника ОСОБА_2, а на іншому аркуші Реєстру передані вимоги до ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги, про те, що згідно долученої до матеріалів справи заявником постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2018 року сума боргу становить лише 3654 грн., а обґрунтовуючи своє право на заміну сторони в рамках виконавчого провадження долучив рішення про стягнення з ОСОБА_2 61204 грн. боргу, та не довів, що саме в рамках ВП 51622640, або будь-якого іншого виконавчого провадження вчиняються дії щодо примусового стягнення 612094 грн. саме з ОСОБА_2,. взагалі виходять за рамки суті справи. Апеляційний суд звертає увагу, що в даному випадку відбувається заміна сторони у ВП №51622640 щодо стягнення 3654 грн., який був виданий на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованість за договором кредиту і забезпечення №14/2008 USD від 17 січня 2008 року на загальну суму 612094 грн. 03 коп. та судового збору в сумі 3654 грн. Тобто, виконавче провадження ВП №51622640 відкрито зі стягнення витрат судового збору, і саме в цьому виконавчому провадженні замінюється сторона стягувача, оскільки ПАТ «КБ «Експобанк» продав право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». Більш того, апеляційним судом встановлено, що з ОСОБА_2 вже стягнута необхідна сума, однак вона перебуває на депозитному рахунку Арцизького районного відділу ДВС, оскільки у виконавчої служби відсутні реквізити для перерахування даних коштів стягувачу, а враховуючи, що ПАТ «КБ «Експобанк» не може бути на даний час стягувачем (бо продав право вимоги), то необхідно замінити ПАТ «КБ «Експобанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та перерахувати кошти на їх рахунок. Повторного стягнення за ВП №51622640 з ОСОБА_2 не відбуватиметься.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до цитування правових норм матеріального та процесуального права, та суб'єктивного, невірного тлумачення даних норм та маніпулювання у викладенні обставин справи ОСОБА_2 та її представником.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови вкладено 28 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: