Провадження № 4-с/761/303/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

представників заявника, боржника: Достовалової Н.М., Троцюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Державного підприємства «АНТОНОВ», боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві щодо повернення виконавчого документа, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Державне підприємство «АНТОНОВ» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просив визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В., щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними; скасувати повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинського О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 15.08.2018 р.; зобов'язати відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 липня 2016 р. по справі 761/23491/16-ц.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що Шевченківський районний суду м. Києва видав судовий наказ від 04 липня 2016 року по справі 761/23491/16-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, інфляційних витрат, 3% річних та судового збору. Судовий наказ набрав чинності 04.08.2016 р.

Скаржник звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про примусове виконання рішення. Повідомленням державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 02.03.2017 р. повідомлено про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Причиною повернення виконавчого документу було відсутність реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номера паспорта боржника.

Зазначене повідомлення було оскаржено заявником. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2017 визнано неправомірними дії головного державного виконавця Стельмах Олесі Олександрівни щодо винесення повідомлення від 02.03.2017р. про повернення судового наказу № 761/23491/16-ц стягувачу без прийняття до виконання та зобов'язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти до виконання судовий наказ від 04 липня 2016 р. по справі 761/23491/16-ц.

Державне підприємство «АНТОНОВ» звернулось до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою від 06.08.2018 р. № 408/8727-18 про примусове виконання рішення. До заяви було долучено копія ухвали від 03.08.2017 року.

Однак, в порушення вищезазначеної ухвали Шевченківського районного суду м. Києва повідомленням Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.08.2018 р. повернкто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Повідомлення отримано Заявником 31.08.2018 р. Підставою повернення виконавчого документу є п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме невідповідність виконавчого документу вимогам ст. 4 зазначеного закону (відсутність дати народження боржника та реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номера паспорта боржника), а також аргументує відмову тим, що в наказі не зазначено щодо якого відповідача слід відкрити виконавче провадження (рішення ухвалено проти кількох відповідачів).

ДП «АНТОНОВ» вважає, що було незаконно повернуто виконавчий документ стягувану та порушено вимоги законодавства стосовно порядку, способу та меж реалізації повноважень, адже виконавець наділений повноваженнями одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання датовано 15.08.2018 р., а направлено стягувачу 28.08.2018 р., згідно штемпелю поштового відправлення на конверті. Таким чином, окрім описаних вище порушень, порушено строк на повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Окрім того, судовий наказ Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/23491/16-ц набрав чинності 04.08.2016 р. та видано 15.12.2016 року, тобто, на момент видачі та набрання чинності діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606 - XIV в редакції від 02.06.2016 року, яким не передбачено обов'язкового зазначення у виконавчому документі дати народження боржника.

Отже, судовий наказ відповідає всім вимогам законодавства, чинного станом на 02.06.2016 р. та підлягає прийняттю до виконання.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги даної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_8 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог скарги.

Представник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з положеннями ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що 04 липня 2016 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ у справі № 761/23491/16-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «АНТОНОВ» заборгованості за період з 21 серпня 2015 року по 29 лютого 2016 року по оплаті за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 820 грн. 90 коп., інфляційних втрат в сумі 100 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 37 грн. 32 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 689 грн. 00 коп. Згідно відміток на звороті судового наказу, останній набрав чинності 04 серпня 2016 року, строк пред'явлення до виконання до 04 серпня 2019 року, стягувач отримав судовий наказ 15 грудня 2016 року (а.с. 6).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2017 року, яка набрала законної сили 09.01.2018 року, встановлено, що скаржник звернувся до Державного виконавця із заявою про примусове виконання рішення від 22 лютого 2017 року № 409-02/31.

Повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02 березня 2017 року, Державний виконавець повідомив скаржнимка, що у виконавчому документі, пред'явленому до виконання, не зазначено інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий органі мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платника податків). Зазначено, що з цих підстав виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Вказаною ухвалою суду від 03.08.2017 року визнано дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_9 у поверненні судового наказу № 761/23491/16-ц Державному підприємству «Антонов» без прийняття до виконання неправомірними та зобов'язано Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві прийняти до виконання судовий наказ № 761/23491/16-ц, виданий Шевченківським районним судом м. Києва від 04 липня 2016 року про стягнення із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Антонов» заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с. 7-9).

Скаржник повторно звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання судового наказу віл 04 липня 2016 у справі №761/23491/16-ц, датованої 06.08.2018 №408/8727/18 (а.с. 10).

Повідомленням старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського О.В. №56990024/29 від 15.08.2018 року на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання через відсутність дати народження боржника та реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номера паспорта боржника, а також на підставі того, що рішення ухвалено проти кількох відповідачів, однак, ні в наказі, ні в заяві стягувача не зазначено, щодо якого відповідача слід відкривати виконавче провадження (а.с. 12).

Ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачені вимоги до виконавчого документа, в якому зазначаються 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

П. 3 ч. 3 та ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин закріплено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону Укрїни «Про виконавче провадження в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

В силу положень ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ підлягає примусовому виконанню, а отже має силу виконавчого документа та повинен відповідати його вимогам. Натомість йоно винесено проти кількох боржників, а скаржником при зверненні до виконавця із заявою про примусове виконання рішення не вказано щодо якого із них слід відкрити виконавче провадження.

Таким чином, незважаючи на те, що державний виконавець мав можливість вжити заходи щодо отримання інформації про реєстраційні номери облікової картки платника податків або серій та номерів паспорта боржників і дати їх народження, між тим, такі заходи у даному разі були недоцільними та неефективними з огляду на винесення наказу проти кількох боржників та не зазначення скаржником при зверненні до виконавця із заявою про примусове виконання рішення щодо якого із них слід відкрити виконавче провадження.

Положеннями ст. 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Проте, враховуючи обставини даної справи, беручи до уваги те, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 15.08.2018 року було прийнято відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, вимоги даної скарги не можуть бути задоволені.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 5, 13, 442, 451, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Державного підприємства «АНТОНОВ», боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м.Києві про визнання дій неправомірними, скасування повідомлення про повернення виконавчого документу від 15.08.2018 року та зобов»язання вчинити дії, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення або без участі учасників або в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст ухвали складено 26.11.2018 року