СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун.№ 759/16830/16-ц

пр.№ 2/759/561/18

12 вересня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» про стягнення індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуг та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2016 р. представник позивача звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Туристичного комплексу «Пролісок» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату у розмірі 89 327 грн 01 коп. за час вимушеного прогулу у період з 13.10.2015 по 05.12.2016; індекс зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги від простроченої виплати заробітної плати ОСОБА_3 в період з 06.12.2013 по 05.12.2016,

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13.10.2015 Святошинським районним судом м. Києва було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. На день подання позову рішення Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/4438/15-ц від 13.10.2015 в частині отримання заробітної плати за період 01.06.2013 по 30.11.2013 не виконано, у зв`зку з чим позивач звернувся до суду.

23.05.2017 представник позивача через канцелярію суду надав уточнення до позовної заяви, де просить позовні вимоги викласти в наступній редакції: скасувати наказ №54 про звільнення ОСОБА_3 з посади заступника Голови правління Публічного акціонерного товариства Туристичного комплексу «Пролісок» від 13.10.2015; поновити на посаді заступника з місячним посадовим окладом 6800 грн 00 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариства Туристичного комплексу «Пролісок» на користь ОСОБА_3 . індекс зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги від простроченої виплати заробітної плати ОСОБА_3 , в період з 08.12.2013 по 15.12.2016, що складає 29685 грн 01 коп.; стягнути з Публічного акціонерного товариства Туристичного комплексу «Пролісок» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 124254 грн. 18 коп.

23.11.2017 р. представником позивача через канцелярію суду було надано заяву, де він просить позовні вимоги у п.4 викласти в наступній редакції: стягнути з Публічного акціонерного товариства Туристичного комплексу «Пролісок» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 181126 грн 74 коп.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та у своїх запереченнях проти позову від 01.08.2017 зазначив, що у заяві про зміну і уточнення позовних вимог та письмових пояснень по справі №2/759/1789/17, ун.№759/16830/17-ц представником позивача ОСОБА_4 вказано, що 19.03.2014 Міністерством Оборони України видано витяг з Наказу №19 Військового комісара Святошинського районного в м. Києві військового комісаріату по стройовій частині, у якому зазначено, що капітану ОСОБА_3 видано посвідчення офіцера та призначено на посаду військового комісара Київського міського військового комісаріату. 19.01.2015 Міністерством оборони України було видано витяг з Наказу за №8, в якому зазначено, відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України військовослужбовця ОСОБА_3 увільнити від займаної посади та направити для подальшого проходження служби офіцером відділення по роботі з особливим складом у військову частину. Наказом за №648 КСВ ЗСУ було призначено ОСОБА_3 на посаду командира роти військової частини НОМЕР_1 , а 22.05.2017 військовою частиною НОМЕР_1 було видано довідку №69 щодо перебування ОСОБА_3 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , однак жодних повідомлень на підприємство з цього приводу не надходило (а.с. 75, 118-123).

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2015 по справі №759/4438/15-ц частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, а саме: поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді заступника Голови Правління Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» з 02.12.2013; стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 01.06.2013 по 30.11.2013 та компенсацію за невикористану основну щорічну відпустку за 8 календарних днів у розмірі 31108 грн 98 коп.; стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за 470 робочих днів за період з 01.12.2013 по 13.10.2013 (день ухвалення рішення суду) у розмірі 145272 грн 30 коп.; стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 1000 грн 00 коп.; стягнуто з Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» на користь держави судовий збір у сумі 487 грн 20 коп. (а.с. 5-8).

26.02.2016 державним виконавцем винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №50322614 з виконання виконавчого листа №759/4438/15-ц від 27.01.2016 (а.с. 45).

Відповідно до Наказу №53-к від 13.10.2015 на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2015 року по справі №759/4438/15-ц скасовано Наказ від 02.12.2013 №113-к про звільнення заступника Голови правління Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» ОСОБА_3 та поновлено його на посаді заступника Голови правління з 02.12.2013 (а.с. 44).

Згідно Постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2016 виконавче провадження з примусовго виконання виконавчого листа №759/4438/15-ц виданого 27.01.2016 рішення виконано у повному обсязі (а.с. 50).

Відповідно до наказу від 13.10.2015 №54-к звільнено ОСОБА_3 13.10.2015 за прогул згідно п.4 ст. 40 КЗпП України, Підстава: службове подання ОСОБА_5 , інспектра з кадрів від 13.10.1.2015, акт про відсутність на робочому місці (а.с. 67).

Згідно витягу із Наказу військового комісара Святошинського районного у м. Києві військового комісаріату від 19.03.2014 №19 капітан ОСОБА_3 вважається таким, що 19.03. 2014 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 97).

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч правилам п.п. 4, 5, ч. 2 ст 175 ЦПК України, п. 7 Постанови ВСУ № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позивач у своєї позовної заяві викладає лише позовні вимоги, але не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню, оскільки ПАТ «Туристичний комплекс «Пролісок» не було отримано мобілізаційних посвідчень, повісток або розпоряджень військових комісарів стосовно ОСОБА_3 , так як призов на військову службу потребує оформлення кадрових документів, а саме видачі на підприємстві Наказу про увільнення працівника від роботи на час проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі викладено, керуючись ст. 117 КЗпП України, ст.ст. 43, 76, 77, 80, 81, 133, 137, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного Акціонерного Товариства «Туристичний комплекс «Пролісок» про стягнення індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуг та середнього заробітку за час вимушеного прогул відмовити.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 12.09.2018.