АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2294/18А Справа № 209/910/16 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року по справі за поданням Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Добридніка С.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У березні 2016 року Головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Добриднік С.А. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року подання задоволено та обмежено у виїзді за межі України ОСОБА_1 до виконання зобов'язань згідно виконавчого провадження ВП №50384256, з виконання виконавчого листа №727/10086/14-ц від 06 лютого 2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 353532 грн. 15 коп.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки боржник ухиляється від виконання судового рішення, а тому є всі підстави для його обмеження у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про задоволення подання, оскільки жодних документів від державного виконавця не отримувалися, а також в м. Дніпродзержинську апелянт не проживає та не проживав, його місце проживання є м. Чернівці, але суд вказане взагалі не перевірив.

Крім того, доказів того, що апелянт ухиляється від виконання судового рішення державний виконавець суду не надав та в судовому рішенні про це нічого не зазначено.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Задовольняючи подання державного виконавця про встановлення обмеження у виїзді ОСОБА_1 за кордон, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем були вжиті всі заходи з виконання виконавчого листа, а сам боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Проте з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Дніпровському ВДВС м. Дніпродзержинська ТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП №50384256, з виконання виконавчого листа №727/10086/14-ц від 06 лютого 2015 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 353532 грн. 15 коп.

При виконанні вказаного провадження державним виконавцем встановлено, що нерухомого майна за боржником не зареєстровано, боржник за адресою, зазначеною стягувачем не проживає, а також по спливу строку для самостійного виконання виконавчого листа, ОСОБА_1 не виконав, заборгованість не сплатив.

Разом з цим, в матеріалах справи містяться лише виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження та акт державного виконавця щодо відсутності боржника за місцем проживання у м. Дніпродзержинську, а інших доказів, що свідчили б про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням не має.

Крім того, боржник ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1, але на його адресу державний виконавець жодних постанов чи повідомлень не направляв та такі докази матеріали справи не містять, а також ця адреса зазначена і у виконавчому листі. Проте державний виконавець на це уваги не звернув та адресу боржника не перевірив.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєї власної. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У відповідності до п. 18 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Також, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню перед судом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що в даному випадку відсутнє, а також в матеріалах справи взагалі відсутні докази ухилення ОСОБА_1 від виконання вказаних вище зобов'язань.

У зв'язку з чим, саме посилання державного виконавця як на підставу його задоволення - наявність зобов'язання у боржника, не є такою підставою.

За таких обставин, підстави для обмеження виїзду боржника на даний час відсутні, але суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та передчасно задовольнив подання державного виконавця, без належного з'ясування всіх обставин справи, у зв'язку з чим ухвала районного суду підлягає скасуванню, із відмовою у задоволенні подання.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 березня 2016 року скасувати.

У задоволенні подання Головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області Добридніка С.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 16 березня 2018 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М.Деркач

М.Ю. Петешенкова