АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1390/18 Справа № 188/1159/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 53
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_2 - про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У позові позивач зазначає, що відповідач, перебуваючи у трудових відносинах з ВСП «ШУ Першотравенське», 28.03.2017 р. звернувся до позивача з письмовою заявою про видачу трудової книжки для її предявлення на попереднє місто роботи з метою внесення відповідних записів на підставі судового рішення, отримав трудову книжку, після чого, не дивлячись на неодноразові прохання до нього позивача, - книжку не повернув. Позивач просив визнати дії відповідача щодо самовільного утримання ним трудової книжки неправомірними, зобовязати ОСОБА_2 передати оригінал трудової книжки ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «ШУ Першотравенське» для внесення запису про звільнення .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, заперечує факт отримання трудової книжки, вказує, що суд безпідставно посилається на Акт про її видачу від 28.03.2017 року, оскільки в ньому відсутній його підпис та номер його книжки, та Акт про зобовязання повернути трудову книжку від 18.05.2017 року, який він, начебто, відмовився отримувати.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що сторони дійсно перебувають у трудових відносинах.

В заяві від 28.03.2017 року ОСОБА_2 просив видати йому трудову книжку для предявлення за місцем попередньої роботи для внесення запису на підставі рішення суду.

Твердження відповідача про відсутність такого факту, що він просив видати та отримав свою трудову книжку, суд 1-ї інстанції обгрунтовано не взяв до уваги, оскільки такі твердження спростовані дійсно встановленими обставинами справи на підставі наданих позивачем доказів.

Так, в особовій картці № 523 на імя - ОСОБА_2 є наявним запис: «Я, ОСОБА_2, беру трудовую книжку для снятия ксерокопии. 28.03.2017 р., підпис ОСОБА_2».

В Акті про видачу трудової книжки від 28.03.2017 р. зазначається, що гірник підземний ШТ-2 ОСОБА_2, таб. № 12507448, звернувся з письмовою заявою на імя директора ВСП «ШУ Першотравенське» про видачу трудової книжки для її предявлення на попереднє місто роботи з метою внесення до трудової книжки відповідних записів, згідно рішення суду, яке набрало законної сили. Письмова заява була розглянута та було прийнято рішення про видачу трудової книжки . Акт підписаний трьома особами.

Наказом ВСП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» № 2462 від 16.05.2017 р. було зобовязано гірника дільниці ШТ-2 ОСОБА_2 повернути оригінал трудової книжки на підприємство до 31.05.2017 р. Актом від 18.05.2017 р. підтверджено що відповідач відмовився отримувати вищевказаний наказ.

Аналогічний другий Наказ видано позивачем 08.06.2017 р. та також складено Акт про відмову відповідача отримувати даний документ.

25.08.2017 р. за вих. № 1558 позивач направляв відповідачу письмове повідомлення про повернення трудової книжки. Факт належного відправлення та отримання підтверджується.

Наведене свідчить, що позивач діяв, виходячи із вимог ст.ст. 47, 48 КЗпП України, п.3 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників», п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58.

Таким чином, райсуд зробив обгрунтовані висновки, що позивач у законний спосіб зробив все можливе для вирішення питання про повернення трудової книжки та внесення відповідних записів про підстави та дату звільнення, однак його вимоги залишились не виконані відповідачем. А тому рішення суду про задоволення позовних вимог є законним.

Доводи апелянта в скарзі про те, що суд незаконно взяв до уваги наведені вище письмові докази, які, на його думку, є підробленими, не можуть визнаватись обгрунтованими та не дають підстав для скасування рішення, оскільки ним ці докази у встановленому законом порядку не були спростовані.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 02 квітня 2018р.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3