АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/870/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.

Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря: Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року у складі судді Побережної Н.П. (повний текст складено 10 квітня 2018 року) у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державних виконавців Шполянського районного відділу державної виконавчої служби ( ДВС) Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_5 звернувся із вказаною скаргою на дії старшого державного виконавця Моторного В.М. та державного виконавця Сірмана В.А. Шполянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, здійснені у виконавчому проваджені № 52394327.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у Шполянському районному відділі ДВС перебуває виконавчий лист №2-133 від 21.06.2007 року, виданий Шполянським районним судом Черкаської області стосовно стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

З 2007 року по листопад 2015 року аліменти відраховувались за місцем роботи ОСОБА_5 у м. Києві.

Дізнавшись про те, що дитина проживає не зі своєю матір'ю, а зі своєю бабусею, ОСОБА_8, після звільнення з роботи з листопада 2015 року, ОСОБА_5 передавав кошти на утримання дитини особисто або шляхом перерахування на банківську картку ОСОБА_8 до червня 2017 року.

На початку 2017 року ОСОБА_9 звернулась до Шполянського ДВС із заявою про примусове стягнення з ОСОБА_5 аліментів.

Державними виконавцями Моторним В.М. та Сірманом В.А. безпідставно створено неіснуючу заборгованість стосовно ОСОБА_5

Скаржник з 2000 року не зареєстрований та не проживає у м. Шпола, останнє місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано з 12.11.2008 року в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2.

Тому відкриття виконавчого провадження і вчинення дій примусового характеру державними виконавцями Моторним В.М. та Сірманом В.А. виходить за межі їх повноважень. Вказані посадові особи не встановили дійсне місце проживання боржника, неправомірно вчиняли виконавчі дії за адресою проживання боржника по АДРЕСА_1.

Усі виконавчі дії на думку скаржника, повинні здійснюватись державними виконавцями Солом'янського району м. Києва.

З цих підстав ОСОБА_5 просив суд:

- визнати усі дії старшого державного виконавця Моторного В.М. та державного виконавця Сірмана В.А. Шполянського районного відділу ДВС, вчинені у виконавчому проваджені № 52394327, упередженими, необ'єктивними та неправомірними;

- рішення Шполянського районного відділу ДВС про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи, а також щодо арешту майна та оголошення заборони на його відчуження скасувати;

- зобов'язати посадових осіб Шполянського районного відділу ДВС закрити виконавче провадження № 52394327 та передати для подальшого провадження за місцем реєстрації, проживання та перебування скаржника до державної виконавчої служби в місті Києві;

- вчинити інші процесуальні дії щодо поновлення порушених законних прав та інтересів скаржника.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

При цьому суд виходив з того, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. На сторін виконавчого провадження покладено обов'язок повідомляти органи ДВС про зміну їхньої адреси. Разом з тим, за державним виконавцем не закріплено обов'язку щодо перевірки місця реєстрації боржника. Скаржник не повідомляв органи ДВС про своє місце проживання.

ОСОБА_5 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державний виконавець не виконав обов'язки, встановлені ст.ст. 13, 18, 36, 48 Закону України «Про виконавче провадження», несвоєчасно та не повністю вчинив виконавчі дії. Зокрема, старший виконавець Моторний В.М. не направив на адресу боржника постанову про відкриття виконавчого провадження у строк, встановлений законом. Поштові повідомлення з відміткою про вручення такої постанови в матеріалах справи відсутні. Таким чином, боржнику не надано строк на добровільне виконання рішення, а відразу застосовано заходи примусового виконання рішення.

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2016 року на адресу Шполянської ДВС надійшла постанова Печерського районного відділу ДВС м. Київ про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий лист від 21.06.2007 року №2-133.

Згідно з виконавчим листом №2-133/07 від 21.06.2007 року, виданим Шполянським районним судом Черкаської області, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2007 року до повноліття дитини. Адреса боржника вказана: АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Відповідно до повідомлення Шполянського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області №383/15.24.36 від 29.01.2018 року в Шполянському відділі ДВС знаходяться виконавчі провадження щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в тому числі, виконавче провадження № 52394327, виконавчий лист №2-133 від 21.06.2007 року, виданий Шполянським районним судом щодо стягнення аліментів на користь ОСОБА_6, на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/ 4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття (а.с.16).

28.09.2016 року старшим державним виконавцем Шполянського районного відділу ДВС Моторним В.М. на виконання вказаного виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52394327 (а.с.19).

07.12.2016 року старшим державним виконавцем Шполянського районного відділу ДВС Моторним В.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою на виконання виконавчого листа №2-133 від 21.06.2007 року накладено арешт на все майно ОСОБА_5, адреса АДРЕСА_1, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_5 (а.с.24).

16.06.2017 року старшим державним виконавцем Шполянського районного відділу ДВС Моторним В.М. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5, адреса АДРЕСА_1, на виконання виконавчого листа №2-133 від 21.06.2007 року, виданого Шполянським районним судом, стягувач ОСОБА_6, адреса АДРЕСА_3. Звернено стягнення на заробітну плату, яку боржник отримував в Національній поліції України за адресою вул. Богомольця, 10, м. Київ (а.с.20-21).

19.09.2017 року цією ж посадовою особою було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_5, яку боржник отримував в Національній поліції України за адресою вул. Богомольця, 10, м. Київ (ас.22-23).

12.12.2017 року державним виконавцем Шполянського районного відділу ДВС Сірманом В.А. звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_5, яку він отримує в Головному управлінні ПФУ в м. Києві (а.с.25-26).

Згідно з вимогою виконавця №6148/14.24.36 від 12.12.2017 року, направленої до Національної поліції України державним виконавцем Сірманом В.А., в провадженні Шполянського районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 52394327 від 28.09.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-133, виданого 21.06.2007 року Шполянським районним судом Черкаської області, боржником за яким є ОСОБА_5 Державний виконавець вимагав надіслати на адресу відділу довідку про доходи за 01.10.2017 року по 01.01.2018 року (а.с.27-28).

Відповідно до супровідного листа №6147/14.24.36 від 12.12.2017 року, направленого на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_9 державним виконавцем Сірманом В.А., Шполянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області направив для виконання та для відома постанову від 12.12.2017 року, винесену при примусовому виконанні виконавчий листа №2-133 від 21.06.2007 року, що видав Шполянський районний суд. (а.с.29).

Частиною 1 статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього ж Закону України виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 24 Закону України № 1404-VIII передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону Ураїни № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За містом ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Стаття 447 ЦПК України передбачає право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Проаналізувавши вимоги ОСОБА_5, викладені у скарзі, колегія суддів звертає увагу на те, що вини не конкретні. Скаржник не підтвердив належними доказами які права його порушені діями виконавців, чи існує вказана ним заборгованість по сплаті аліментів. Тому, розглядаючи скаргу, суд першої інстанції діяв в межах викладених у скарзі вимог і обґрунтовано не знайшов достатніх підстав для її задоволення.

На підставі приведених вище доводів, колегія суддів приходить до висновку, що органи ДВС діяли в межах своїх повноважень і не вбачає порушень прав чи свобод скаржника при виконанні рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вимогу закону про обов'язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України), яке стосується стягнення аліментів на дитину, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Що стосується клопотання апелянта про забезпечення позову (скарги) на підставі ст. 149, 150 ЦПК України, у вигляді заборони державному виконавцю Сірману В.А. вчиняти примусові заходи щодо виконання рішення, то колегія суддів зауважує, що цивільно-процесуальне законодавство не передбачає інституту забезпечення скарги на дії ДВС на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Крім того, доводи клопотання фактично зводяться до вимоги щодо зупинення виконавчого провадження, що не є предметом розгляду в даному спорі.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 червня 2018 року.

Судді