Провадження №2-з/760/59/18
Справа №760/1821/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Букіної О.М.,

при секретарі Кривулько С.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ТОВ «Центрпроект - Україна» - Охромєєва Ю.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпроект-Україна" до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, Міністерства економічного розвитку і торгівлі про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до відповідачів з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30.01.2017 було відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду.

22.12.2017 в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, по справі за клопотанням представника позивача було залучено по справі співвідповідача - Міністерства економічного розвитку і торгівлі.

28.02.2018 на адресу суду від представника позивача ТОВ «Центрпроект - Україна» - Охромєєва Ю.Г. надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить суд:

- заборонити власнику прав на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 ОСОБА_2 здійснювати дії щодо часткової або повної відмови від прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, повної або часткової передачі прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1;

- заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі вносити до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг відомості про зміни, пов'язані із зміною особи власника прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, частковою або повною відмовою від прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1;

- не реєструвати будь-які договори про передачу права власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1, та ліцензійні договори на використання знаку за вказаним свідоцтвом;

- не здійснювати публікацію будь-яких відомостей щодо зазначеного свідоцтва в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що в провадженні Солом"янського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпроект-Україна" до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг.

Зазначає, що у випадку повної або часткової передачі власником ОСОБА_2 прав на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 майбутнє рішення суду буде стосуватись третіх осіб, які не приймали участь у даній справі.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову з метою запобігання переходу права на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_1 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, просив заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору іншим особам, а також видати виключну або невиключну ліцензію на використання знаку для товарі і послуг за оскаржуваним свідоцтвом будь-яким іншим особам.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва може відмовитися повністю або частково від свідоцтва.

В разі такої відмови, як випливає зі ст. 22 Закону, ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва не має право на повторну реєстрацію знаку протягом 3-х років після припинення дії свідоцтва.

Вбачається, що до повноважень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України входить внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України щодо передачі права власності та припинення дії на знак для товарів і послуг.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки власником спірного свідоцтва до вступу рішення в законну силу, може бути інша особа.

Крім того, дані обставини можуть затягнути вирішення спору по суті, оскільки потрібно буде залучати до справи нових учасників, що призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне викласти заходи забезпечення позову в редакції зазначеної в резолютивній частині ухвали.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 153, 253 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ТОВ «Центрпроект - Україна» - Охромєєва Ю.Г. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центрпроект-Україна" до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, Міністерства економічного розвитку і торгівлі про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_2 на знак для товарів і послуг- задовольнити.

Заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України провадити дії щодо внесення змін до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва України НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_2, стосовно передачі третім особам повністю або частково права власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_2, припинення повністю або частково дії свідоцтва України НОМЕР_2 за заявою власника, видачі ліцензії на використання знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 до набрання судового рішенням законної сили,

Заборонити ОСОБА_2 передавати третім особам повністю або частково право власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1; видавати третім особам дозвіл (ліцензію) на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1; відмовлятися від свідоцтва України № НОМЕР_1 повністю або частково до набрання рішення законної сили.

Позивач: ТОВ «Центрпроект - Україна», , місцезнаходження за адресою: корп. Б-2, буд 8, вул. Гвардійців - Залізничників, м. Харків, 61052.

Відповідач 1: Державна служба інтелектуальної власності України, , місцезнаходження за адресою: вул. Урицького, 45, Київ - 35, МСП 03680.

Відповідач 2: ОСОБА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, 04111.

Відповідач 3: Міністерство економічного розвитку і торгівлі, , місцезнаходження за адресою: вул. М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя