КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа № 369/2963/17 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/824/2019/18 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.

за участі секретаря Черниш С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року у справі позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської област, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

У С Т А Н О В И Л А :

у березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що після смерті її матері ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно-житловий будинок. ОСОБА_3 вказала, що прийняла спадщину, вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва на ? частину всього спадкового майна нотаріус їй відмовив у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Тому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просила суд визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 82,9 м2, житловою площею 49,1 м2.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3

Вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про те, що нотаріусом було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Насправді вчинення нотаріальних дій було зупинено у зв'язку із наявністю судового спору, а саме цивільної справи, яке перебуває у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Нікітенко В.В., третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправними дій приватного нотаріуса та визнання за ОСОБА_2 права власності на все спадкове майно.

ОСОБА_3 Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника скаржника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 та представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи даний спір і задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме майно - житловий будинок. ОСОБА_3 прийняла спадщину, вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, оригінали правовстановлюючих документів ОСОБА_3 нотаріусу не надала через їх відсутність. Дана обставина підтверджена матеріалами спадкової справи, матеріалами даної цивільної справи. При вирішенні спору суд урахував також, що між спадкоємцями ОСОБА_5 виникли неприязні стосунки щодо оформлення та прийняття спадщини, що підтверджено наявністю між ними численних судових спорів. При розгляді справи ОСОБА_2 жодних заперечень суду не надала, пояснення щодо наявності оригіналу правовстановлюючого документа не надала ні суду для огляду, у разі наявності його саме в неї, ні нотаріусу, для видачі свідоцтва про право на спадщину, а лише вчиняла дії, направлені на затягування розгляду даної цивільної справи, подаючи апеляційні скарги, не виконуючи ухвал апеляційної інстанції, подаючи клопотання про зупинення провадження по справі, не з'являючись до суду. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 спадщину прийняла, частки спадкоємців є рівними.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Судом встановлено, що 30 грудня 1988 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 укладено договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Право власності на будинок ОСОБА_5 було зареєстровано, що підтверджується листом КП БТІ Києво-Святошинського району Київської області №1060 від 12 серпня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київській області 25 січня 2016 року, актовий запис №47.

ОСОБА_3 є дочкою померлої ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданим Фастівським міським бюро РАЦСу Київської області.

09 липня 2016 року у приватного нотаріуса Кам'янець-Подільського нотаріального округу Яцевич Г.В., ОСОБА_4, який є сином померлої ОСОБА_5, засвідчив заяву, якою відмовився від спадщини після смерті матері на користь онуки померлої - ОСОБА_2

З матеріалів спадкової справи вбачається, що 23 липня 2016 року із заявою про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_5 до нотаріуса звернулася ОСОБА_11, а 11 лютого 2017 року із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_3

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини (справа №369/7312/16-ц). При розгляді даної справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 строк для прийняття спадщини не пропустила, оскільки 22 липня 2016 року направила заяву про прийняття спадщини, що було підтверджено належними та допустимими доказами, і не спростовано відповідачем при розгляді справи. Також, судовим рішенням встановлено факт перенаправлення заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Нікітенко В.В., що було підтверджено листом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори Київської області №1497/01-16 від 17 серпня 2016 року. Дане рішення набрало законної сили.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції вірно виходив з того, що спадкоємцями ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які мають право на отримання спадщини по ? частині кожна.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки вчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_3 прийняла спадщину, проте у останньої відсутні оригінали правовстановлюючих документів, позивач має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права, у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення ст.ст.1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що регулюють спірні правовідносини.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що вчинення нотаріальних дій було зупинено у зв'язку із наявністю судового спору, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не спростовують факту відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також наявності спору між спадкоємцями.

Інших доводів які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга в собі не містить.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Д.О.Таргоній

Судді: Н.В.Ігнатченко

К.П.Приходько