Справа № 463/1896/14-ц
Провадження № 2/463/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Альфа-Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив шляхом подачі заяви про збільшення позовних вимог (а.с.184-187). Остаточно просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №564 від 18.05.2007 року станом на 23.09.2016 року в розмірі 3 181 136,78 грн., з яких за кредитом - 58 713,37 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2016 року складає 1 710 442,42 грн., за відсотками - 33 198,38 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2016 року складає 967 137,76 грн., пені 17 285,64 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2016 року складає 503 566,60 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та уточнень до неї у розмірі 34 959,11 грн.

Позов мотивує тим, що 18.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №564, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 73 000,00 Євро, зі сплатою процентної ставки в розмірі 12% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 17.05.2027 року. У звязку з укладенням 17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» та ПАТ «Альфа Банк» договору про відступлення права вимоги, останній набув право вимоги до відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором №564 від 18.05.2007 року. В порушення взятих на себе згідно укладеного договору, зокрема п.п.2.2,5.2.1,5.2.3, зобовязань щодо своєчасного погашення кредиту та процентів відповідач таких не виконав, внаслідок чого станом на 23.09.2016 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 58 713,37 Євро та відсотках в розмірі 33 198,38 Євро. За порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань Банком згідно п.6.1 кредитного договору нараховано неустойку у вигляді пені в розмірі 17 285,64 Євро. Так як виниклу заборгованість погасити в добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові. Додатково пояснив, що про зміну кредитора у зобовязанні боржника було повідомлено належним чином у встановлений законом строк. Додав, що відповідач припинив сплату кредиту та відсотків 16.12.2013 року.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав. У попередніх судових засіданнях проти позову заперечував з підстав його необгрунтованості та безпідставності.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №564, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 73 000,00 Євро, зі сплатою процентної ставки в розмірі 12% річних за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 17.05.2027 року (а.с.8-10).

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого останній набув право вимоги до відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором №564 від 18.05.2007 року (а.с.21-32).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Зважаючи на вказане положення вказаний вище договір породив між сторонами відповідні права та обовязки.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Пунктом 2.4 кредитного договору передбачено, що погашення кредиту та процентів за ним здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку, який є невідємною частиною договору.

У відповідності до п.п.5.2.1, 5.2.3 кредитного договору встановлено обовязок позичальника щодо своєчасного погашення кредиту та процентів перед Банком відповідно до розробленого графіку погашення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань відповідач ОСОБА_3 не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом - 58 713,37 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2016 року складає 1 710 442,42 грн., за відсотками - 33 198,38 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.09.2016 року складає 967 137,76 грн., що стверджується долученим до матеріалів справи розрахунком заборгованості (а.с.189-191), якому суд надає віри у звязку з його відповідністю умовам кредитного договору.

Згідно положень п.п.6.1,6.4 кредитного договору за невиконання чи неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобовязань винна сторона сплачує іншій стороні суму неустойки та збитків, передбачених цим договором. За несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

У звязку з несвоєчасністю виконання відповідачем взятих на себе зобовязань Банком нараховано неустойку у вигляді пені в розмірі 17 285,64 Євро, який розраховано у відповідності до положень та умов кредитного договору.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем умов кредитного договору №564 від 18.05.2007 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобов'язань, у звязку з чим вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 34 959,11 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст..ст. 526,527,530,610,617,1050,1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації: м.Львів, вул.Шафарика, 8/73) на користь Публічного Акціонерного Товариства Альфа-Банк (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, МФО 300346, , п/р 0004) заборгованість за кредитним договором №564 від 18.05.2007 року станом на 23.09.2016 року в розмірі 3 181 136 (три мільйони сто вісімдесят одна тисяча сто тридцять шість) грн. 78 (сімдесят вісім) коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства Альфа-Банк 34 959 (тридцять чотири тисячі девятсот пятдесят девять) грн. 11 (одинадцять) коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову та уточнень до позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 23 травня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.