Справа № 309/722/18
Провадження № 2/309/965/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє згідно довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Хустський районний суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що він та відповідача перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 листопада 2007 року у виконкомі Нижньобистрівської сільської ради Хустського району. Під час шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

18 січня 2016 року позивач захворів та був госпіталізований до обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології в м. Ужгород з діагнозом аневризма. 19 січня 2016 року йому було проведено оперативне хірургічне втручання. Після проведеної операції у нього змінилися показники рівня здоров'я, а саме: спостерігається слабкість тіла, розлад мовлення, значні зміни лобової кістки зліва, зниження пам'яті, уваги, працездатності та інше. 11 травня 2016 року позивач був оглянутий медико-соціальною експертною комісією та визнаний інвалідом III групи. З цього часу ОСОБА_1 знаходиться під постійним наглядом лікаря-невропатолога в Хустській районній лікарні. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серія АВ № 0733005 від 11.05.2016р. він обмежений у фізичних та психічно-емоційних навантаженнях.

Рішенням Хустського районного суду від 31 серпня 2017 року, по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, шлюб між ними було розірвано.

У січні 2018 року на адресу позивача надійшла постанова державного виконавця Хустського районного відділу ДВС від 23.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 55234732 про стягнення аліментів. Після ознайомлення із змістом даної постанови йому стало відомо, що 24 жовтня 2017 року Хустським районним судом видано судовий наказ про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На час подання даного позову, згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 грн. з якого 50% становить 746 грн., а прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років - 1860 грн. з якого 50% відповідно становить 930 грн. Таким чином, сукупна сума стягуваних аліментів складає 1676 грн. щомісячно.

В позові позивач зазначив, що він перебуває у вкрай важкому як матеріальному, так і в моральному становищі. У зв'язку із перенесеною хворобою він не здатен переносити фізичні навантаження, психічно-емоційні переживання. Повної суми соціальної допомоги, визначеної державою інваліду III групи не вистачає, щоб оплатити аліменти визначені судовим наказом, тому вважає, що є всі підстави зменшити розмір аліментів на утримання дітей до розміру 1/3 частки від його доходів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2, яка діє згідно довіреності, про розгляд справи у її відсутності та відсутності ОСОБА_1 Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві просить відмовити у задоволенні позову, оскільки згідно судового наказу Хустського районного суду від 24 жовтня 2017 року на її користь присуджено мінімальну суму аліментів, а тому зниження мінімальної суми буде суперечити вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, де встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст .4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 31 серпня 2017 року (а.с. 22). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

У січні 2018 року позивачем було отримано постанову державного виконавця від 23.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження, з якої вбачається, що 24 жовтня 2017 року Хустським районним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с. 19, 20).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ-групи, так як у звязку із хворобою переніс хірургічне втручання (а.с. 8-18).

Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання дітей до розміру 1/3 частки від його доходів, які він отримує у вигляді суми соціальної допомоги по інвалідності. Однак, суд не згідний з такими доводами позивача, оскільки сума, яку позивач пропонує стягувати з нього, є меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 247, 258-268 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192 СК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, в інтересах якого діє згідно довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6