Справа № 318/408/18
Номер провадження №2/318/342/2018
"21" травня 2018 р. м. Кам'янка-Дніпровська
Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав,
В лютому 2018 р. ОСОБА_1звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона є матір'ю ОСОБА_2 У нього є неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4 є ОСОБА_3 З самого народження вихованням та утриманням маленької ОСОБА_4, займається вона, її бабуся. Батьки ведуть аморальний спосіб життя, неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, не спілкуються із дитиною, не приймають участі в її вихованні та житті. ОСОБА_2 написав заяву на ім'я голови кам'янсько - Дніпровської РДА про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Розпорядженням голови РДА № 106 від 29.03.2016 року, ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови № 140 від 28.04.2016 року її призначено опікуном над дитиною. 05.02.2018 р. органом опіки та піклування прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 Просила позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
03.03.2018 р. ухвалою суду провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 03.04.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та в належній формі, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від них не надійшло повідомлення про розгляд справи у їх відсутність, відзиву на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Представник третьої особи без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області до суду не з'явився, надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3, ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_2є батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.09.2014 р. (а.с. 6).
Вироком Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.02.2015 р. ОСОБА_2 засуджено до трьох років одного місяця позбавлення волі (а.с. 10-11).

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 23.02.2016 р. ОСОБА_3 направлено в місця відбуття покарання, призначеного вироком суду від 25.05.2015 р. строком на три роки (а.с. 9).

ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, що підтверджується копією розпорядження голови Кам'янсько-Дніпровської РДА Запорізької області від 29.03.2016 р. № 106 (а.с. 49).

Розпорядженням голови Кам'янсько-Дніпровської РДА Запорізької області від 28.04.2016 р. № 140 ОСОБА_1 призначено опікуном над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

25.04.2017 р. ОСОБА_2 на особистому прийомі в службі у справах дітей написав заяву, в якій повідомив, що не спілкується та не підтримує зв'язок зі своєю донькою, матеріально не забезпечує, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 12).

Згідно копії довідки Кам'янсько-Дніпровської ЦРЛ від 20.11.2017 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають на «Д» обліку у лікаря-нарколога (а.с. 44 зв.).

Згідно громадських характеристик, наданих виконавчим комітетом Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 454, 455 від 17.11.2017 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не працюють, зловживають спиртними напоями (а.с. 45).

Згідно інформації Кам'янсько-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 15.12.2017 р. № 9997/20/01-17 ОСОБА_2, ОСОБА_3 притягнуто до адміністрації відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 47).

Малолітня дитина ОСОБА_4 проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 разом з бабусею та дідусем, що підтверджується копією довідки виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області № 116 від 12.02.2018 р. (а.с. 15).

Відповідно копії довідки про звільнення серії ДОН № 00349 ОСОБА_3 звільнилась з місць позбавлення волі 02.11.2017 р., а ОСОБА_2 - 19.04.2017 р., що підтверджується копією довідки серії ЗАП № 00032 (а.с. 50, 51).

Органом опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської РДА Запорізької області надано висновок від 05.02.2018 р. № 01-01-23/0117 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41-43).

Таким чином, встановлені обставини ухилення відповідачів від виконання батьківських обов'язків та досліджені докази в сукупності свідчать про їх винну поведінку до виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітньої дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2011 року, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 11 зазначеного Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, забезпеченню її всебічного розвитку. Зокрема, про це свідчать ті обставини, що тривалий час вони не цікавляться її станом здоров'я, не надають матеріальної допомоги на її утримання, не бажають спілкуватися та підтримувати родинні стосунки, що свідчить про абсолютну байдужість відповідачів до долі малолітньої дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

За змістом принципів 2, 4, 6, 7 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Суспільство та органи публічної влади повинні докладати зусиль для сприяння реалізації зазначеного права.

Відповідно до ч.7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до принципу ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХII(789-12) від 27.02.1991 року та яка набула чинності 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції передбачено, що забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки жодним чином не піклуються про фізичний і духовний розвиток малолітньої доньки, не спілкуються з нею та не виявляють будь-якого інтересу до її внутрішнього світу, не дбають про стан її здоров'я та навіть не цікавляться ним, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4

Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 7, 150, 152, 155, 164 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 71321) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, 71321), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1, 71321), третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області (вл. Набережна, 87, м. Кам'янка-Дніпровська, Запорізька область, 71304) про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, 71321) частково на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 71321) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1, 71321) частково на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1 71321) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Васильченко