Справа № 565/264/18
Провадження № 2/565/224/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом останнього часу сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Згідно з доводами позивачки понад два роки вона і відповідач проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що причиною розпаду сімї є протилежність поглядів подружжя на шлюб, сімю та взаємні обовязки. При цьому позивачка вказала, що ОСОБА_3 постійно нехтував сімейними цінностями, зловживав алкогольними напоями, при появі до місця спільного проживання постійно в стані алкогольного спяніння ображав членів сімї, на теперішній час із повнолітніми дітьми від цього шлюбу майже не спілкується. За таких обставин, ОСОБА_1 не вбачає можливості збереження шлюбу із відповідачем та відновлення з ним спільного проживання і ведення спільного господарства. Позивачка просить розірвати шлюб, укладений нею із ОСОБА_2 17 жовтня 1981 року у с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, оскільки на її неодноразові пропозиції подати спільну заяву в органи ДРАЦС для розірвання шлюбу за згодою подружжя відповідач категорично відмовився це робити або ігнорував її прохання, тобто не виявив жодним чином своєї згоди. При цьому ОСОБА_1 просила суд врахувати відсутність від цього шлюбу із ОСОБА_2 неповнолітніх дітей та відсутність спору між сторонами щодо поділу нажитого за час шлюбу спільного сумісного майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вказані позовні вимоги, підтвердивши викладені в позовній заяві обставини щодо неправильної поведінки відповідача в сімї. Окрім викладеного, позивачка пояснила, що під час спільного проживання ОСОБА_3 неодноразово у стані алкогольного спяніння вчиняв сімейні конфлікти, ображав та застосовував фізичну силу стосовно членів своєї сімї. Згідно з доводами позивачки примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам.

У судове засідання відповідач не зявився повторно, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву не подав.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки, суд вирішив за належне вирішити справу на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення.

Зясувавши обставини, на які покликається ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

17 жовтня 1981 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у Мульчицькій сільській раді Володимирецького району Рівненської області, про що 17 жовтня 1981 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №20. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №358183, виданим Мульчицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області 17 жовтня 1981 року.

Судом встановлено, що сторони мають протилежні погляди на шлюб, сімю, права та обовязки подружжя. Між ними відсутнє взаєморозуміння, почуття поваги та любові. Понад два роки ОСОБА_1 і ОСОБА_3 фактично проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбні відносини між собою та не ведуть спільного господарства. Примирення сторін на теперішній час не наступило. ОСОБА_1 не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки із відповідачем і вважає неможливим збереження цього шлюбу, про що зазначила у судовому засіданні. На теперішній час діти сторін повнолітні. Відповідач не виявив бажання розірвати шлюб за обопільною згодою подружжя через органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 3, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 3, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ВарашАДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ВарашАДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований Мульчицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області 17 жовтня 1981 року, запис за №20 від 17 жовтня 1981 року, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів позивачкою з дня його проголошення, а відповідачем в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення і після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд