Справа № 462/3160/18
УХВАЛА

31 травня 2018 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Галицького районного суду м. Львова в особі судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Наталії Богданівни про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Галицького районного суду м. Львова в особі судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Наталії Богданівни про відшкодування моральної шкоди, в якому просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

У відповідності до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Разом з тим, між позивачем та судом (відповідачем) такі правовідносини не виникають, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції, оскільки не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, так як оскаржені позивачем дії вчинені при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку передбаченому процесуальним законом.

Частиною 1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Законність процесуальних актів і дії (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Тобто подання окремого позову проти суду є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність (ст.ст.126, 129 Конституції України).

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся з позовом до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Галицького районного суду м. Львова в особі судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Наталії Богданівни, покликаючись на те, що суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. винесено постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, яка, як вважає ОСОБА_1, порушує його права та в звязку з чим йому, заподіяно моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Інших позовних вимог та іншого предмету позову, крім визначеного, позовна заява не містить.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 Цивільно-процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Державної казначейської служби України, Галицького районного суду м. Львова в особі судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Наталії Богданівни про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали негайно надіслати позивачеві.

Відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя