Справа № 344/1785/18
Провадження № 2/344/2304/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.,

секретаря Устинської Н.С.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи Бітківської Д.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 із позивачем.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.03.2018 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнала заявлені позовні вимоги, не заперечувала проти задоволення позову.

Представник заінтересованої особи - Органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висловила свою думку щодо даного позову.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 17.10.2009 року (а.с.4).

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду (суддя Бойчук О.В.) від 10.12.2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18.06.2004 року; доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено на проживання із матір'ю.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України).

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З врахуванням вказаного та враховуючи те, що на даний час дитина проживає з батьком (з лютого 2018 року), а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст. ст. 19, 160, 161 Сімейного кодексу України, керуючись ч. 6 ст. 259, ч.ч. 1, 6 ст. 268 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення складено 04.06.2018 року.

Суддя Антоняк Т.М.