ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3361/18 Справа № 187/998/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Караул О.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив: до вирішення спору по суті накласти арешт на багатофункціональну будівлю, загальною площею: 4597,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 04.

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що 03.09.2015 за договором позики, оформленого у вигляді письмового документа під заголовком «розписка», він надав в борг ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 382 464,00 доларів США, які останній прийняв та зобов'язався в повному розмірі повернути не пізніше 15.10.2016 року.

Даний договір позики відповідач, як і грошові кошти отримані відповідно до його умов, уклав (отримав) за згодою своєї дружини - ОСОБА_3, про що останньою вчинено відповідний напис.

У встановлений договором строк відповідач гроші не повернув та жодного наміру їх повертати не проявляв, а тому ОСОБА_2 звернувся до нього із позовом про стягнення грошових коштів в розмірі 12 074 140,80 грн., за вказаним вище договором позики.

13.06.2018 позивачем збільшено позовні вимоги до 17 031 139,10 грн..

Заявник, посилаючись на існуючий реальний ризик невиконання рішення суду щодо повернення коштів за борговою розпискою, просив суд накласти арешт на вищезазначене майно, яке належить співвідповідачу ОСОБА_1, оскільки, виконати ухвалу суду від 14.06.2018 про забезпечення позову представникові позивача не вдалось, в зв'язку з тим, що 14.06.2018 між відповідачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір дарування нежитлового приміщення №100, загальною площею: 443,3 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_2, на який того ж дня був накладений арешт, а вартість майна ОСОБА_1, на яке судом накладено арешт не повністю покриває суму позовних вимог.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_2 та до вирішення спору по суті накладено арешт на багатофункціональну будівлю, загальною площею: 4597,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 04.

Ухвала суду мотивована тим, що після залучення ОСОБА_3 в якості співвідповідача за первісним позовом, а також збільшення позовних вимог до 17 031 139,10 грн.. вказана сума коштів не забезпечена ухвалами суду від 04.11.2016 року та від 11.06.2018 року. При цьому, суд приймаючи до уваги відсутність можливості реалізувати ухвалу суду від 14.06.2018 року, прийшов до висновку, що в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про солідарне стягнення з відповідачів суми коштів, виконання рішення суду може утруднитися у зв'язку з відсутністю у них коштів, які в свою чергу можна буде отримати через реалізацію належного їм майна. А тому, приймаючи до уваги, що вартість майна на яке позивач просить накласти арешт є співмірною з розміром збільшених позовних вимог, суд вважав за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу суду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянт замовив Звіт про оцінку майна від 26 червня 2018 року по об'єкту нерухомого майна, за яким ринкова вартість спірної багатофункціональної будівлі становить 29 759 400,00 грн., що свідчить про те, що за Звіт про оцінку майна, наданого позивачем, ціна спірної нерухомості є заниженою. Крім того, апелянт вказує, що огляд об'єкту оцінки не проводився, дозвіл від власника майна не надавався, а тому врахований судом першої інстанції Звіт є неналежним та недопустимим доказом. Також, скаржник зазначає, що станом на 11 червня 2018 року ціна позову складала 12 074140,80 грн., але ніяк не 15 252 083,93 грн.. також, апелянт зазначає, що наразі вартість дев'яти об'єктів нерухомого майна на яке було накладено арешт є більшою ніж 12 074140,80 грн., що підтверджується висновком щодо вартості об'єктів оцінки.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року в якості забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу за первісним позовом., а саме, на: квартиру АДРЕСА_3; - арешт; земельну ділянку, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_4 частку підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення № 01), загальна площа 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182,1 кв.м, за адресою: АДРЕСА_5; - іпотека; приміщення спортивного залу АДРЕСА_6; (8 282 090) - арешт; квартиру АДРЕСА_7; (330 370); квартира АДРЕСА_8; квартири АДРЕСА_9; (3 203 020) - іпотека; квартиру АДРЕСА_10; в межах ціни позову, а саме 12074140,80 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2018 року, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 04.11.2016 року частково скасовано та знято арешт з майна, що є власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), а саме: земельної ділянки, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_3, розташованої в будинку АДРЕСА_3; квартири АДРЕСА_7; квартир № 1 та №2. В іншій частині ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.11.2016 року залишено без змін.

При цьому вартість майна, що залишилася під арештом в якості забезпечення позову, відповідно до висновків про вартість нерухомого майна, складених суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, складає 12 807 469 грн., що на час розгляду клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову відповідала розміру вартості майна в сумі 12 074 140,80 грн., що забезпечений ухвалою суду від 04.11.2016 .

30 січня 2018 року позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог з 12 074 140,80 грн. до 15 252 083,93 грн., тобто різниця між сумою коштів, що вже була забезпечена ухвалою від 04.11.2016 року та збільшеними позовними вимогами складала 3 177 943,13 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2018 року накладено арешт на майно ОСОБА_1, а саме: земельну ділянку, площею 0.15 га, за адресою: АДРЕСА_11 (кадастровий номер НОМЕР_2); квартиру АДРЕСА_7 (нове найменування проспект ОСОБА_6) в АДРЕСА_12; квартири АДРЕСА_9;

Вартість майна, на яке було накладено арешт згідно висновків від 22.05.2018 року про вартість нерухомого майна, складених суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_7, складає 1 643 461 грн.

Таким чином загальна вартість майна, що слугувала забезпеченням по первісному позову складає 13 717 601,8 грн.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_8 задоволено та станом на 13.06.2018 розмір збільшених позовних вимог позивача становить 17 031 139,10 грн.. Крім того, задоволено клопотання позивача про залучення до участі в справі співвідповідача, а саме дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_3, та заяву про зміну предмета позову, згідно якої ОСОБА_2 просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 03.09.2015 у загальному розмірі 652 751,65 доларів США, що згідно з офіційного курсу Національного банку України станом на 12.06.2018 еквівалентно 17 031 139,10 грн..

Таким чином, різниця між сумою коштів, що забезпечена вищезазначеними ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області та збільшеними позовними вимогами складала 3 313 537,3 грн..

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що належить співвідповідачу ОСОБА_3 вартістю 1 500 406,00 грн., реєстраційний номер майна: 20483473, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_13, згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, технічний опис майна: в житловому будинку літ.А-10 нежитлове приміщення 100, загальною площею: 443,30 кв.м.

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень № 41617541 від 14.06.2018 вбачається, що у зв'язку зі зміною власника майна на момент реєстрації ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018, державним реєстратором Комунального підприємства Куманівецької сільської ради «Вектор» ОСОБА_9 відмовлено у державній реєстрації обтяження арешту нежитлового приміщення №100, загальною площею: 443,3 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_2.

Отже, ухвала Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.06.2018 виконаною не була, а тому розмір не забезпечених в межах даної справи вимог позивача залишився незмінним та становить суму в розмірі 3313537,3 грн.

При цьому, судом обґрунтовано взято під сумнів ринкову вартість у розмірі 8 282 090,00 грн. об'єкта оцінки, яким є приміщення спортивного залу АДРЕСА_10, що зазначена у звіті про вартість об'єктів оцінки, виконаного на замовлення ОСОБА_1, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ТОВ «Експертно-консалтинговою фірмою «Рейтинг», в особі оцінювача ОСОБА_5, та розмір якого враховувався судом при розгляді клопотання про часткове зняття арешту з майна відповідача в ухвалі від 30.01.2018 року, оскільки згідно звіту складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Український центр оцінки «Експерт», ринкова вартість цього приміщення станом на 12.06.2018 складає лише 4 096 725,00 грн.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить багатофункціональна будівля, загальною площею: 4597,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вартість цієї будівлі згідно зі звітом про оцінку майна, складенним суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_10, становить 2 489 420,00 грн..

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень у постанові Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 N 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» , адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Встановивши вказані обставини справи та той факт, що після збільшення позовних вимог на 3 313 537,3 грн. вказана сума коштів не забезпечена попередніми ухвалою суду, а також те, що в разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про солідарне стягнення з відповідачів суми коштів, виконання рішення суду може утруднитися у зв'язку з відсутністю у них коштів, які в свою чергу можна буде отримати через реалізацію належного їм майна, приймаючи до уваги, що вартість майна на яке позивач просить накласти арешт є співмірною з розміром збільшених позовних вимог, суд обґрунтовано вважав, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню. При цьому, суд вірно виходив із співмірності вартості майна на яке позивач просив накласти арешт з розміром збільшених позовних вимог.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він замовив Звіт про оцінку майна від 26 червня 2018 року по об'єкту нерухомого майна, за яким ринкова вартість спірної багатофункціональної будівлі становить 29 759 400,00 грн., що свідчить про те, що за Звіт про оцінку майна, наданого позивачем, ціна спірної нерухомості є заниженою, - є безпідставними, оскільки зазначений Звіт складено після постановлення оскаржуваної ухвали, а тому не може бути прийнятий до уваги.

Твердження апелянта про те, що огляд об'єкту оцінки не проводився, дозвіл від власника майна не надавався, а тому врахований судом першої інстанції Звіт є неналежним та недопустимим доказом та те, що станом на 11 червня 2018 року ціна позову складала 12 074140,80 грн., але ніяк не 15 252 083,93 грн., - є необґрунтованими, оскільки питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Крім того, ціна позову на час постановлення оскажуваної ухвали становила 17 031 139,10 грн., а не 12 074140,80 грн. як вказує апелянт, а тому зазначені доводи є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів перевірені та визнані такими, що не не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується виділеними матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії забезпечення прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко