Справа № 388/1318/18
провадження 2-о/216/120/18
УХВАЛА

іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

19 листопада 2016 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_2, заінтересована особа відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління застосування пенсійного законодавства, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2018 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2, в якій вона просила:

- встановити факт трудової участі (стажу) в діяльності радгоспу «Реконструктор», а саме: в червні 1970 року 1 людино/день, в липні 1970 року 14 людино/днів, у вересні 1971 року 2 людино/дні, в жовтні 1971 року 2 людино/дні.

Ознайомившись з вказаною заявою, суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пленумом Верховного Суду України у пункті 1 Постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії. При цьому, ОСОБА_2 зверталась до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління застосування пенсійного законодавства, однак їй було відмовлено, у звязку з неможливістю встановлення факту перебування заявника в трудових відносинах з радгоспом «Реконструктор» у вказаний нею період.

Постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо імя, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи, що заявник просить фактично підтвердити її наявний трудовий стаж, у звязку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період її роботи для призначення пенсії, то, з огляду на вищевикладене, вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Разом із цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом із тим, ч. 1 ст. 20 КАС України визначено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Згідно ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

А отже, з урахування вимог статті 20 КАС України, вказаний позов належить до компетенції окружного адміністративного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен розяснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Керуючись ст. 19, 186, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа відділ з питань призначення та перерахунків пенсій № 16 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області управління застосування пенсійного законодавства, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз'яснити заявнику, що заявлені вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О. Кузнецов