Провадження № 2/520/1873/18
15.05.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, та просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що Розпорядженням ЖЕО Київського району м. Одеси за №574 від 20 червня 1989 року, на підставі рішення виконкому Київської райради народних депутатів №530 від 15 липня 1988 року було переоформлено особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_2 (теперішня назва Люстдорфська дорога) у м. Одесі на відповідачку ОСОБА_3, яка проживала в зазначеній квартирі с сином ОСОБА_4 З 2003 року по 2006 рік позивач проживав з відповідачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1. Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначив, що у 2006 році, в звязку з погіршенням стосунків з відповідачкою, він повернувся проживати у квартиру до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3. У звязку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 систематично вживала спиртні напої, у квартирі постійно були скандали та бійки, спільну дитину ОСОБА_2 вона зовсім не доглядала, а тому він забрав сина в квартиру до своїх батьків, де вони і проживають по теперішній час. З 2014 року по теперішній час відповідачка у квартирі АДРЕСА_1 не проживає. У 2016 року помер старший син відповідачки - ОСОБА_4 та з того часу у квартирі взагалі ніхто не проживає, що також було встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року у справі про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення аліментів. Внаслідок недбалого ставлення до житлового приміщення, користування житлово-комунальними послугами за які не сплачувались необхідні платежі у відповідачки створилися борги, в звязку з чим в квартирі були відрізані за несплату дроти електропостачання, труби водопостачання та газу. Все це створює умови непридатні для проживання у квартирі їх сумісного малолітнього сина ОСОБА_5, який має право на проживання в ній, але не може скористатися цим правом, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.
Позивач та його представник - ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, повідомлялись, представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просить розглянути за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, у звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, згідно Розпорядження Житлово-експлуатаційного обєднання Київського району м. Одеси від 20 червня 1989 року за №574, на підставі рішення виконкому Київської райради народних депутатів №530 від 15 липня 1988 року, на імя відповідачки ОСОБА_3 було переоформлено особистий рахунок на квартиру АДРЕСА_2 (теперішня назва Люстдорфська дорога) у м. Одесі.
З 2003 року по 2006 рік позивач проживав з відповідачкою однією сімєю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_1. Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №942 Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 14 липня 2004 року).
Як вбачається з довідки КП «ЖКС «Вузівський» від 13 березня 2017 року за №868 відповідачка ОСОБА_3 є відповідальним квартиронаймачем, на яку відкритий особовий рахунокна квартиру АДРЕСА_1.
Згідно зазначеної довідки за вищезазначеною адресою крім відповідачки, зареєстрований її малолітній син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Проте, згідно Акта КП «ЖКС «Вузівський» від 11 травня 2017 року, посвідченого підписом начальником ділянки №6, малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з січня 2006 року проживає з батьком, відповідачка ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з січня 2015 року не проживає, а з квітня 2016 року після смерті старшого сина відповідачки - ОСОБА_4, в спірній квартирі взагалі ніхто не проживає.
Відповідно до ОСОБА_6 обстеження житлово-побутових умов квартири АДРЕСА_1 від 05 липня 2017 року, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_3 за даною адресою не мешкає.
Вищезазначені обставини також були встановлені заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року, ухваленого по цивільній справі №520/6833/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Київського району Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема можуть бути припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку, або іншим способом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.
До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
На підставі ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Поважних причин, які б могли бути підставою для продовження строку, передбаченого ст. 71 ЖК Української РСР, збереження за відповідачкою спірного житлового приміщення судом не встановлено.
Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи викладене суд вважає, що відповідачка ОСОБА_3, на підставі ч.1 ст. 72 ЖК України, втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1, внаслідок відсутності її понад встановлені строки у вказаному жилому приміщенні.
При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованим та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,211,247,258,259,273,280-282 ЦПК України, ст.ст. 64,71,72 ЖК Української РСР, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: невідомий, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №51 в будинку №29-б по вулиці Люстдорфська дорога у м. Одесі.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: невідомий, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою:м. Одеса, АДРЕСА_4, витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.