Справа № 350/2354/18
Провадження № 2/350/936/2018
УХВАЛА

10 грудня 2018 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Максимів І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить провести розподіл спільно придбаного майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться по вул. Зруби, 17А в с. Липовиця Рожнятівського району Івано-Франківської області, присудивши їй 2/3 їх частини. Стягнути з відповідача судові витрати.

Ознайомившись з матеріалами цивільного позову вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Так, позивачкою не подано документи, які підтверджують право власності на спільне майно (інформаційна довідка Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час подачі позову до суду).

Крім цього, у позовній заяві позивачка вказує, що у 2010 році їхній сімї було надано земельну ділянку в розмірі 0,25 га під будівництво житлового будинку і господарських споруд, а з 2014 року їхня сімя проживає в новозбудованому житловому будинку по вул. Зруби, 17А в с. Липовиця Рожнятівського району, проте у наявному в матеріалах справи технічному паспорті рік побудови житлового будинку зазначений як 1991. Також не зазначено інвентаризаційну вартість житлового будинку.

Крім цього, в прохальній частині позовної заяви, позивачка просить провести розподіл домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться по вул. Зруби, 17А в с. Липовиця Рожнятівського району, однак з наданої позивачкою копії виписки з рішення Липовицької сільської ради від 16 грудня 2010 року вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівницта та обслуговування житлового будинку площею 0,2486 га в с. Липовиця по вул. Зруби, 17, а також надано копію Державного акту на земельну ділянку, що розташована по вул. Зруби в с. Липовиця Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Тобто існують розбіжності у зазначенні року побудови житлового будинку, а також розбіжності щодо адреси розташування як земельної ділянки так і житлового будинку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

А відтак, позивачці необхідно зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

За таких обставин, позивачці слід конкретизувати зміст позовних вимог у вказаній частині.

Крім цього, згідно п. 3, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, заявляючи вимогу про поділ спільного майна подружжя, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що знаходиться по вул. Зруби, 17А в с. Липовиця Рожнятівського району, позивачка, разом з тим, не надає до суду доказів відносно вартості вказаного майна, не визначає ціну позову.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За умовами п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою встановлено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До матеріалів позову долучено квитанцію №0.0..1 від 05 грудня 2018 року на суму 704 грн. 80 коп., однак визначити суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позову майнового характеру, суд позбавлений можливості, оскільки позивачкою не визначено ціну позову.

У зв'язку з наведеним, позивачці у позовній заяві слід конкретизувати зміст позовних вимог, надати до суду докази належності спірного майна відповідачу, надати докази про відповідність будівництва будівельно-технічним та санітарним нормам, надати докази відносно вартості нерухомого майна, визначити ціну позову, надати докази сплати судового збору, виходячи із ціни позову за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, про що повідомити позивачку та надати строк встановлений ст. 185 ЦПК України - десять днів з дня отримання нею ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі.

Розяснити позивачці, що у випадку невиконання вимог даної ухвали в передбачений законом строк, заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Максимів І.В.