РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2018 рокуСправа №451/1689/17
Провадження № 2/451/297/18

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю: секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовом до Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідно до вимог якого просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_3 є прабабою ОСОБА_2.

Також просить встановити факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіт, який було посвідчено 23.11.2000 року, секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстровано за №26.

Окрім цього, просить визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку загальною площею 1,8853 га, що складається з трьох земельних ділянок площами 0,9083 га, 0,6000 га та 0,3771 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, її прабаба.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, становить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав спадкодавцю, оскільки вона була єдиним членом колгоспного двору, а також становить земельна ділянка площею 1,8853 га, яка складається із трьох земельних ділянок площею 0,9083 га, площею 0,6000 га, та площею 0,3771 га, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Нивицької сільської ради, Радехівського району, Львівської області та належали спадкодавцю, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого 10.10.2001 року Нивицькою сільською радою, Радехівського району, Львівської області і зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16497.

За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь позивача, склавши заповіт, який було посвідчено 23.11.2000 року, секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстровано за №26, згідно якого все майно заповіла мені.

Фактично прийнявши спадщину та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів, а саме акта на право власності на земельну ділянку та рекомендовано звернутися з позовом в суд.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав , як спадкоємця, у позасудовому порядку.

Окрім цього, з метою встановлення її права на отримання спадкового майна після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачу необхідно встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_2, та ОСОБА_3.

За твердженням позивача, ОСОБА_3 є її прабабою, однак у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №3 від 25.07.2017 року, виданому Радехівським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, записана як ОСОБА_3.

Також, з метою встановлення права позивача на отримання спадкового майна після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, їй необхідно встановити факт належності заповіту, який було посвідчено 23.11.2000 року, секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстровано за №26, а саме належність цього документа ОСОБА_3.

У заповіті, який було посвідчено 23.11.2000 року, секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстровано за №26, замість прізвища, ім'я по батькові спадкодавця «ОСОБА_3» зазначено «ОСОБА_3».

Правильне прізвище, ім'я, по батькові спадкодавця ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть, довідками сільської ради.

Вказані документальні невідповідності мають для позивача негативні правові наслідки, а саме унеможливлють оформлення спадкових прав.

Представник позивача в судовому засіданні надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши в адресу суду лист, просив розгляд справи проводити у відсутності представника Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області. Позовні вимоги визнає та просить підтримати (а.с.35).

Вислухавши пояснення представника позивача та покази свідка, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права.

За змістом ч.ч.1-2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нивиці Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 (а.с.14).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, вбачається що прізвище, ім'я, по батькові спадкодавця вказано ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини - ОСОБА_5 судом констатовано, що прізвище, ім'я та по батькові матері зазначено як ОСОБА_3 (а.с.9).

Також з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.44).

У відповідності до копії свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_6» (а.с.43).

Водночас, з копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_4 визначається, що в графі «Батько» вказано ОСОБА_8, а в графі «Мати» - ОСОБА_6 (а.с.7).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 судом встановлено, що позивачка 05.02.2010 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_10 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище «ОСОБА_2» (а.с.8).

Згідно копії заповіту, посвідченого 23.11.2000 року секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області та зареєстрованого в реєстрі за №26, констатовано, що прізвище, ім'я, по батькові спадкодавця зазначено як ОСОБА_3 (а.с.13).

Відповідно до довідки №715 від 04.10.2017 року, виданої виконкомом Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області вбачається, що прабабуся ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та до дня смерті була зареєстрована в житловому будинку АДРЕСА_1. Від імені померлої ОСОБА_3 виконкомом Нивицької сільської ради посвідчувався заповіт за №26 від 23.11.2000 року (а.с.11).

Факт, що ОСОБА_3 є прабабою позивачки, а також те, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом і по батькові спадкодавця правильно «ОСОБА_3» підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_8, не довірити показам яких в суду підстав немає.

Окрім цього, судом костатовано, що згідно копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 08 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 18 грудня 2015 року, судом встановлекно факт, Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий 10.10.2001 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16497 виданий на ім'я ОСОБА_3, належить ОСОБА_3 (а.с.42) і в розумінні вимог ч.4 ст.82 ЦПК України такі обставини не доказуються.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1, 2. ст. 1220 Цивільного кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В силу вимог частин 1, 2 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

За змістом ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкування позивачем майна після смерті ОСОБА_3 відбувається за заповітом.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі судом констатовано, що 25.07.2017 року приватний нотаріус Луців І.П. зареєструвала спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.10).

Відтак наявність інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину у встановлений законом строк та належним чином, судом не було встановлено. А тому суд вважає, що Нивицька сільська рада Радехівського району Львівської області, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, є належним відповідачем у даній справі з огляду на характер спірних правовідносин та підстави заявленого позову.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відсутність у ОСОБА_2 належних правовстановлюючих документів на спадкову масу, унеможливлює реалізацію її спадкових прав у позасудовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,12,13,81,89,141,258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була прабабою ОСОБА_2.

Встановити факт, що заповіт, посвідчений 23 листопада 2017 року секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області і зареєстрований за №26, належить ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,8853 га, що складається з трьох земельних ділянок площами 0,9083 га, 0,6000 га та 0,3771 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області (с.Нивиці Радехівського району) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_2 - 1280 гривень понесених нею судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.05.2018 року.

ГоловуючийМулявка О. В.