ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 396/351/18

провадження № 22-ц/4809/91/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Черненка В.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року, у складі головуючого судді Шепетько Володимира Івановича, справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), скасування його державної реєстрації та припинення права користування чужою земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), скасування його державної реєстрації та припинення права користування чужою земельною ділянкою

В обґрунтування позову посилалася на те, що їй належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5135 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1, право власності підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно.

07.09.2015 року між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_2, інтереси якої представляла ОСОБА_4, було укладено договір міни про те, що ОСОБА_3 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчувалося Державним актом як № 005169, виданим Новоукраїнською РДА 27.12.2012 року кадастровий номер НОМЕР_2 та зареєстрованим у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 27.12.2012 року за №01952. Нормативна грошова оцінка цієї ділянки склала на момент укладення спірного договору 2142,14 грн. на належну позивачу земельну ділянку, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки позивача на момент укладення спірного договору склала 174132,00 грн.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2017 року було визнано недійсним договір міни земельних ділянок від 07.09.2015 року та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 6,5235 га, із кадастровим НОМЕР_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі вищевказаного договору міни. Вказане рішення набрало законної сили.

Відновивши своє право власності та маючи намір розпорядитися власною земельною ділянкою на власний розсуд, ОСОБА_2 витребувала інформаційну довідку з реєстрів речових прав, звідки їй стало відомо, що 27.09.2017 року державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області було зареєстроване інше речове право на належну позивачеві земельну ділянку (номер запису про інше речове право 22611262) на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису) строком на 100 років, який був укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Таким чином, вищезазначений договір емфітевзису було укладено ОСОБА_3, як власником земельної ділянки при цьому вказане право власності виникло на підставі незаконного договору міни, в подальшому визнаного судом недійсним, що потягнуло за собою скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку, що свідчить про недійсність договору емфітевзису, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Позивач вказує, що оскільки судовим рішення скасовано правовстановлюючий документ, який підтверджував повноваження відповідача ОСОБА_3 як власника земельної ділянки, то відсутня й правова підстава його укладення, що унеможливлює залишення цього правочину в силі.

Просила суд визнати недійсним договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі даного договору.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року задоволено позов. Визнано недійсним договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Репях В.В. 27.09.2017 р., номер запису про інше речове право 22611262; підстава внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 37358433 від 02.10.2017 р., предметом якого є право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 6,5135 га, кадастровий НОМЕР_3, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Скасувано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що виникла на підставі договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзисом), який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований державним реєстратором Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області Репях В.В. 27.09.2017 року, номер запису про інше речове право - 22611262; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 37358433 від 02.10.2017 року, предметом якого є право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 6,5135 га, кадастровий № НОМЕР_1, що розташована на території сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, оскільки висновки суду щодо дійсного власника земельної ділянки на момент укладення спірного договору суперечать один одному. Також зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки законом не визначена така підстава, як анулювання правовстановлюючого документа і визнання недійсним правочину, який укладався на його основі (а.с.104-111).

Від відповідача ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_6 надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони погоджуються з доводами апеляційної скарги і просять її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову (а.с.133-135,145).

Позивач, також подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 призначено до розгляду в Апеляційному суді Кіровоградської області.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Згідно з п.3 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

У зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені учасники справи.

У судове засідання апеляційного суду, учасники справи не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що спірний договір про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) було укладено на підставі договору міни земельних ділянок між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який в подальшому був визнаний недійсним. Суд дійшов висновку, що визнання недійсним договору міни земельних ділянок є підставою для визнання недійсним договору емфітевзису.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6,5135 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 16,17,18).

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства кадастровий номер НОМЕР_2 на підставі державного акту №005169, виданого Новоукраїнською РДА 27.12.2012 року (а.с.14).

Згідно договору міни земельних ділянок від 07 вересня 2015 року, ОСОБА_7 з однієї сторони та з другої сторони ОСОБА_2, від імені якої діяла ОСОБА_4, уклали договір про обмін земельних ділянок, а саме земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення фермерського господарства на належну ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,51 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11-13).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 30.11.2017 року вищевказаний договір міни земельних ділянок визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 6,5135 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.19-24).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що 27.09.2017 року було зареєстровано договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договір емфітевзису), де правокористувачем є (емфітевт) - ОСОБА_1, а власником - ОСОБА_3, згідно даного договору передано емфітевту право володіння та право користування (емфітичне право), зберігаючи за собою право розпорядження земельною ділянкою (а.с. 26,27).

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №39284473 від 20.01.2018 року було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права, право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на земельну ділянку із реєстраційним номером 40, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, за суб'єктом: ОСОБА_2, податковий номер/серія, номер паспорта НОМЕР_4/НОМЕР_5 (а.с.29).

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

У відповідності до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено докази, що на момент укладення договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) фактичним власником земельної ділянки був ОСОБА_3 (а.с.14,15). Укладення оспорюваного договору емфітевзису відбулося на підставі договору міни земельних ділянок, який на час розгляду справи в суді першої інстанції був визнаний судом недійсним. Оскільки недійсність договору повертає сторони у попередній стан і визначається з моменту укладання такого договору слід вважати, що ОСОБА_3 не набув прав власності і розпорядження спірною земельною ділянкою.

Таким чином, є правильним висновок суду, що факт визнання недійсним договору міни земельних ділянок та скасування на підставі даного договору державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, загальною площею 6,5135 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, є підставою для визнання недійсним правочину, який укладався на його основі, а саме договору про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) , що порушує права позивача, як законного власника земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

07.11.2018 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А.Письменний

В.В.Черненко