Провадження № 2/734/287/18 Справа № 734/120/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 березня 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого судді Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства. Позов мотивований тим, що враховуючи, що в майбутньому у позивачів виникне необхідність у реалізації своїх спадкових прав, постало питання врегулювання їх родинних відносин з ОСОБА_5, але в позасудовому порядку вирішити цього питання не можливо, оскільки їх мати ОСОБА_6 померла.

Позивачі в судове засідання не зявилися, але попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати.

Відповідач в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує факт свого батьківства відносно позивачів..

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2, роз'яснено судам, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2, народився 19 січня 1956 року в с. Петрівське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 01.02.1956 року Петрівським бюро РАЦС актового запису № 4 про народження (свідоцтво про народження серія ЯЭ № 469138 від 01.02.1956 р.) в графі мати записана ОСОБА_7. в графі батько запис відсутній.

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7), народилася 24 червня 1960 року в с. Петровське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 09.07.1960 року Петровською сільською радою Козелецького району актового запису № 16 про народження (свідоцтво про народження серія І-УР № 112961 від 09.07.1960 р.) в графі мати записана ОСОБА_7, в графі батько запис відсутній. 18 серпня 1979 року вона уклала шлюб із ОСОБА_8, зареєстрований Петровською сільською радою Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 17, та змінила прізвище на ОСОБА_8.

ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7), народилася 13 січня 1964 року в с. Петровське Козелецького району Чернігівської області. Згідно постановленого 02.02.1964 року Петроьською сільською радою Козелецького району актового запису № 2 про народження (свідоцтво про народження серія IV-УР № 2385800 від 02.02.1964 р.) в графі мати записана ОСОБА_7, в графі батько запис відсутній. 29 травня 1987 року вона уклала шлюб із ОСОБА_9, зареєстрований Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 23, та змінила прізвище на ОСОБА_9.

ОСОБА_7 з 1954 року проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, народили трьох дітей, в с. Петрівське Козелецького району Чернігівської області.

Оскільки шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не був зареєстрований на час народження позивачів, то записи про народження дітей згідно законодавства, яке діяло на той час, провели за прізвищем матері. В свідоцтвах про народження по батькові ми записані Григорович та Григорівна.

З народження позивачі проживали разом з матірю та батьком ОСОБА_5, які нас ростили, утримували, виховували та навчали. З народження вони знали хто їх батько і тільки пізніше кожен свого часу дізналися, що в їхніх документах про народження ОСОБА_5 не значиться батьком, запис про батька взагалі відсутній. За час спільного проживання відповідач проявляв до позивачів турботу, піклування, вони в свою чергу сприймають його все своє життя як батька. ОСОБА_5 визнавав і визнає позивачів своїми дітьми, цікавиться їх життям.

21 червня 1971 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за актовим записом № 9, прізвище ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_10.

05 жовтня 2017 року померла ОСОБА_6. ОСОБА_5на даний час проживає один, за станом свого здоровя потребує сторонньої допомоги, позивачіпостійно проводять за ним догляд, що підтверджується довідкою виконавчого комітетуПетрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 15 від 12.01.2018 року.

21 грудня 2011 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретаремПетрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_11 тазареєстрований в реєстрі за № 76, за яким усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він буде мати право по закону, заповідав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, 19 січня 1956р н., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи, що в майбутньому у позивачів виникне необхідність у реалізації своїх спадкових прав, постало питання врегулювання їх родинних відносин з ОСОБА_5, але в позасудовому порядку вирішити цього питання не можливо, оскільки їх мати ОСОБА_6 померла.

Відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім?ю України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім?я, по батькові та національність батька дитини записується за її вказівкою.

У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15, зазначено, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.

При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно з ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України від20.06.1969 №2006-VII, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з положенням постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України прирозгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Виходячи з розяснень, що містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України, у разі виникнення підвідомчого суду спору про право вимоги про встановлення факту батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 р. особою, яка померла, а за життя визнавала дитину своєю, утримувала її або бажала її народження під час вагітності матері, розглядаються у позовному, а не в окремому провадженні.

Додані до позовної заяви письмові докази підтверджують факт визнання ОСОБА_5 свого батьківства щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Так, згідно довідки виконавчого комітету Петрівської сільської ради Козелецькогорайону Чернігівської області № 5 від 09.01.2018 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживали разом, велиспільне господарство і разом виховували своїх дітей: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, син, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, дочка, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, дочка.

Крім того, в подальшому і в даний час ОСОБА_5 також визнає своє батьківство щодо позивачів, вони підтримують родинні відносини.

Беручи до уваги визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання батьківства, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.8, 21, 52, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 121,122,125,126,128,134,135,141 Сімейного кодексу України,, керуючись статтями 4, 265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьком ОСОБА_14, який народився 19 січня 1956 року в с. Петрівське Козелецького району, Чернігівської області.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьком ОСОБА_3, яка народилася 24 червня 1960 року в с. Петрівське Козелецького району, Чернігівської області.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, батьком ОСОБА_4, яка народилася 13 січня 1964 року в с. Петрівське Козелецького району, Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської област до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлене «14» березня 2018 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко