АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2735/18 Справа № 205/5104/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування сина у розмірі 17 862,00 грн., які вона понесла в період з червня 2014 року по травень 2015 року в звязку із лікуванням їх спільного сина ОСОБА_4.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто понесені нею додаткові витрати на лікування дитини в розмірі 10 322,25 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи , порушення норм матеріального та процесуального права, зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки грошові кошти на лікування сина надала Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд ОСОБА_5».

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині стягнутої суми, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивачки, районний суд, вірно керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 183, 185 СК України дійшов правильного висновку про обовязок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, в звязку з її хворобою.

Однак, апеляційний суд в повній мірі не може погодитись з розміром стягнутої суми додаткових витрат на дитину, з огляду на наступне.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2007 року по 06 жовтня 2014 року, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2014 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно довідки Ленінського відділу державної виконавчої служби від 15.06.2014 року відповідач виплатив позивачці одноразово суму аліментів в розмірі 900 грн. у листопаді 2014 року та згідно довідки від 24.11.2015 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 12 415,26 грн..

ОСОБА_4 страждає на атипічний аутизм та від 28.09.2011 року є дитиною інвалідом, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра та потребує постійного спеціального лікування, діагностики, огляду та консультацій лікарів невропатолога, психіатра.

Згідно рахунку-фактури №2650 від 25 червня 2014 року ОСОБА_4 в «Центрі слухової реабілітації «Аврора» проходив компютерну обєктивну аудіометрію методом викликаних потенціалів, вартість яких склала 500 грн.

Також, ОСОБА_4 була проведена в Центрі стимуляції мозку в м. Києві томатіс терапію, ТКМП, консультації лікарів невропатолога і психіатра, вартість цих послуг склала 11 580 грн.

04 жовтня 2014 року в м. Дніпропетровську дитина пройшла ЕЕГ моніторирування та консультацію лікаря невропатолога, вартість послуг склала 1700 грн..

20 жовтня 2014 року у Центрі стимуляції мозку, м. Києві, проведено томасіс терапію та заняття з психологом, витрати склали 8200 грн..

30 січня 2015 року придбані вітаміни на суму 153,72 грн., а 24 лютого 2015 року в звязку з хворобою дитини придбані ліки на суму 91,75 грн..

29 травня 2015 року на лікування ОСОБА_4 в ПП «Центр стимуляції мозку» було витрачено 10 500 грн..

Отже, додаткові витрати на лікування дитини за період з червня 2014 року по травень 2015 рік склали 35 725 грн.

Разом з тим, встановивши, що шлюб між сторонами розірвано 06 жовтня 2014 року, а позивачка просить стягнути додаткові витрати з червня 2014 року по 25 червня 2014 року на томатіс терапію ТКМП в розмірі 11 580 грн., оренду житла в м.Києві в розмірі 3 000 грн. та на компютерну обєктивну аудіометрію - 500,00 грн. (загально 15 080грн.), - районний суд дійшов висновку, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки в цей період сторони перебували в шлюбі, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, рівні обовязки по утриманню дитини.

В той же час, апеляційний суд не може погодитись з висновком районного суду в частині стягнутої суми в розмірі 10 322,25 грн., що є половиною від суми 20 645,00 грн. (35 725 15080)., з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України (діяла на час розгляду спору) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

На підтвердження сплати суми 10 500,00 грн. Приватному підприємству «Центр стимуляції мозку» на лікування сина позивачкою надана квитанція даного підприємства від 29 травня 2015 року, однак, як видно із цієї квитанції замовником лікування значиться Благодійний фонд ОСОБА_5, а не позивачка, її прізвище у квитанції відсутнє, інших належних підтверджень сплати саме нею вказаної суми вона не надала, що дає підстави вважати, що проплата лікування була здійснена саме благодійним фондом, а тому апеляційний суд вважає, що вказана сума не підлягає стягненню з відповідача з підстав недоведеності ОСОБА_3 понесення вказаних витрат.

Районний суд, вирішуючи питання щодо розміру додаткових витрат, понесених позивачкою на лікування сина, на вказане не звернув уваги та дійшов помилкового висновку щодо їх розміру в сумі 20 645,00 грн., половина з яких підлягала стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення в частині стягнутої суми підлягає зміні, а саме, зменшенню з 20 645,00 гр. до 10 145,0 грн. (за мінусом 10 500,00 витрати понесені Благодійним фондом), з яких половина - 5 072,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2017 року змінити, зменшивши стягнуту суму з 10 322, 25 грн. до 5 072,00 грн..

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 18 травня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6