Ухвала

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №757/32235/17-ц

провадження №61-44209ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби зайнятості (Центрального апарату) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке надійшло разом із касаційною скаргою, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що у судовому засіданні судом апеляційної інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року, повний текст якої складений 19 липня 2018 року, копію якого отримала лише 08 вересня

2018 року, про що надано докази.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року оприлюднено 25 липня 2018 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно із яким позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказана норма закону закріплює дві категорії справ, за позовні вимоги у яких позивачі звільняються від сплати судового збору: про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому законодавство не звільняє особу від обов'язку щодо сплати судового збору в справах за іншими позовними вимогами, що випливають із трудових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що пред'являючи позов, ОСОБА_1 просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов'язавши відповідача виплатити усі належні при звільненні суми, виходячи з посадового окладу, розміром 8 500 грн.

Ураховуючи наведене, позовна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає сплаті судового збору за подачу касаційної скарги.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред'явлено у червні 2017 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом

на 01 січня 2017 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2017 року становив 1 600 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600 * 0,4 = 640) (редакція закону на момент подачі позовної заяви).

Ураховуючи характер спору розмір судового збору складає 1280 грн

(640 * 200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постанови Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 18 липня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 листопада

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька