АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2366/17 Номер провадження 22-ц/786/1017/18Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Хіль Л.М., Гальонкіна С.А,

За участю: секретаря судового засідання Колодюк О.П.,

Представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2018 року, ухвалене у період часу з 13:12:06 год. до 13:48:26 год. 25 січня 2018 року, під головуванням судді Сьорі С.І., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася звернулась до суду з позовом, у якому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 17160 гр. 98 коп., що спричинена їй внаслідок пошкодження з вини відповідача належного їй автомобіля «Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, 750 грн. сплачених за експертні послуги, 22213 грн. 97 коп. сплачених за надання правової допомоги, 783 грн. 56 коп. сплачених за придбання ліків, 1000 грн. сплачених за користування послугами таксі та сплачений судовий збір.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 01 серпня 2016 року у дворі будинку де проживає вона та відповідач, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК, за кермом якого перебував ОСОБА_4. Близько 8.30 години ранку, зазначений автомобіль виїжджаючи із території двору (житлової території), виконуючи рух транспортного засобу заднім ходом в'їхав в праву передню частину її автомобіля Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, який був припаркований на стоянці біля будинку. Тим самим пошкодивши її автомобілю бампер передній в правій частині, деформовано крило переднє з правої сторони в районі ребра жорсткості, та пошкоджено (тріщина) передню праву фару. ДТП зафіксовано камерами відеоспостереження їхнього будинку.

Матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 411461, складеним 05 серпня 2016 року, схемою місця ДТП, складеної 03 серпня 2016 року, у ході якого зафіксовано місце ДТП на вулиці Івана Мазепи в місті Кременчуці підтверджується вина в зазначеному ДТП ОСОБА_4

Згідно висновків №1448/1449 комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 23 лютого 2017 року, щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01 серпня 2016 року, уникнути зіткнення з боку водія автомобіля Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК, визначалася виконанням ним вимог пунктів 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру; дії водія автомобіля Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК, не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01 серпня 2016 року.

Згідно висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №100-16 від 17 серпня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяної власнику автомобіля Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, з урахуванням втрати товарної вартості (станом на 17.08.2016 року) становить величину 14 897,76 гривень, в якому: вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає: 10 885,70 грн. Вартість величини втрати товарної вартості автомобілю складає 4 012,06 грн.

Зважаючи на те, що при проведенні Експертизи, експертом бралось до уваги вартість ремонтних робіт та матеріалів станом на дату проведення експертизи, а саме 17 серпня 2016 року.

Також позивач вказувала, що при проведенні нею ремонту автомобіля Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, власником якого вона є, відповідно до рахунку від 23 лютого 2017 року ТОВ «Торговий дім «Автодім Полтава», сплаченого нею в повному обсязі, сума відновлювального ремонту склала 13 148,92 гривень з урахуванням наданої особисто їй 10% знижки.

Звідси сума матеріального збитку заподіяної їй, як власнику автомобіля Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, складає 17 160,98 гривень. Одночасно до суми відшкодування додає її витрати на експертні послуги, які склали 750 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 14 897 гривень 76 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 9 394 грн. 33 коп. сплачених судових витрат.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_4 та в особі свого представника ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що позивач не довів належним чином факт спричинення тих ушкоджень, про відшкодування яких заявлено у позові, саме внаслідок удару, нанесеного автомобілем відповідача. З цього приводу посилається на те, що на відеозаписі вбачається лише те, що автомобіль похитнувся і ніяким чином не видно спричинених ушкоджень.

Також вказує на те, що судом не було взято висновки судової транспортно-трасологічної та авто-технічної експертизи від 23 лютого 2017 року, а саме: з приводу того, що експерт вказував про необхідність проведення огляду автомобілів з метою визначення характеру деформацій, нашарування лакофарбового покриття та пластику або іншої речовини, яка малася на слідоутворюючому та слідоприймаючому обєктах. Оскільки транспортні засоби надані не були, встановити факт контактної взаємодії між ними за наявними пошкодженнями експертним шляхом було неможливо.

Апелянт заперечує наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача та тими пошкодженнями автомобіля позивача, на які вона посилається.

Вважає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення комплексної судової транспортно-трасологічної, автотехнічної та автомобільно-товарознавчої експертизи за клопотанням представника відповідача.

Вказує на те, що пошкодження автомобіля позивача мали місце внаслідок її зіткнення 20 травня 2016 року з автомобілем «Субару», днз ВІ1456ВК.

Апелянт вважає висновок суду щодо розміру матеріальної шкоди необгрунтованими, вказуючи на те, що позивач мала надати докази розміру фактичних витрат на ремонт автомобіля, оскільки нею вже був зроблений відновлювальний ремонт.

Вважає невірними і розрахунки суду в частині відшкодування судових витрат.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу, у якій просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві власності належить автомобіль Volksvagen Polo», днз ВІ1456ВК, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО 173358 від 18.08.2012 року.

Відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль «Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК,, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК 573821 від 29.03.2012 року.

Відповідно до постанови Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.04.2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме останній визнаний винним у тому, що 01.08.2016 року керуючи автомобілем «Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК,, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним, допустив наїзд «Volksvagen Polo» д.н. НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №100 16 від 17.08.2016 року вартість матеріального збитку (з урахуванням втрати товарної вартості), спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_1 складає 14897 грн. 76 коп.

Згідно квитанції №100 за проведення авто товарознавчого дослідження позивачем сплачено 750 грн.

Відповідно до рахунку від 23.02.2017 року ТОВ «Торговий дім «Автодім Полтава», ОСОБА_3 сплачено в повному обсязі суму відновлювального ремонту, яка склала 13 148,92 гривень з урахуванням наданої особисто їй 10% знижки.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд з доведеності факту наявності вчинення ДТП внаслідок винних дій відповідача та факту спричинення позивачу матеріальної шкоди.

Апеляційний суд, вирішуючи питання обгрунтованості доводів апелянта, виходить з наступного.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Постановою суду в адміністративній справі встановлено факт того, що 01.08.2016 року з вини відповідача, який керував автомобілем автомобіля «Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК, відбулася дорожньо-транспортна пригода, наслідок якої належний позивачу автомобіль Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, отримав механічні пошкодження.

Згідно ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу №100 16 від 11.08.2016 року, що складений експертом товарознавцем ОСОБА_5, останнім оглянуто автомобіль «Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК та виявлено наступні пошкодження: бампер передній порушено лако-фарбове покриття в правій частині у вигляді подряпин (підлягає фарбуванню): крило переднє праве деформоване в передній частині в районі ребра жорсткості 30 х10 см (підлягає ремонту та фарбуванню); фара передня права має тріщини в правій частині та зачепи (підлягає заміні).

Матеріали справи не містять переконливих документальних доказі того, що вищевказані пошкодження не були отримані внаслідок зіткнення автомобіля «Renault Logan», днз ВІ 1456 ВК, з автомобілем позивача, а спричинені, в результаті того, що сама позивач, керуючи автомобілем «Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, 20 травня 2016 року допустила зіткнення з автомобілем «Субару», який був припаркований у дворі будинку.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Згідно з правилами ст.ст. 10, 11 ЦПК України ( редакції на час подачі позову та початку розгляду справи по суті ) кожна сторона зобовязана довести в установленому законом порядку ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь в справі розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Аналогічні норми передбачені ст. 12, 13 ЦПК України ( редакції 3 жовтня 2017 року).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності вказані докази, що надані сторонами, обставини, які встановлені постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 04.04.2017 року у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, відсутність належних доказів про те, що у визначеному законом порядку не було встановлено факт того, що 20.05.2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля «Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, та відсутність належних доказів того, що виявлені експертом під час огляду належного позивачу автомобіля пошкодження утворились до 01.08.2016 року, то суд першої інстанції обгрунтовано критично відноситься до показів свідків та тверджень представника відповідача, та дійшов висновку, що саме з вини відповідача на автомобілі ОСОБА_3 утворились пошкодження у вигляді порушення лако-фарбового покриття на передньому бампері праворуч, деформації переднього правого крила в передній частині в районі ребра жорсткості та тріщини в правій частині передньої правої фари.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, місцевий суд надав належну оцінку висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №100-16 від 17.08.2016 року, який визначив вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Volksvagen Polo», днз ВІ 1456ВК, з урахуванням втрати товарної вартості (станом на 17.08.2016 року) як таку, що становить величину 14 897,76 гривень, а саме: вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складає: 10 885,70 грн., вартість величини втрати товарної вартості автомобіля складає 4 012,06 грн.; доводам сторін.

При цьому суд вказав на те, що позивачем суду не надано відповідних доказів, що при проведенні ремонту автомобіля відповідно до рахунку від 23.02.2017 року ТОВ «Торговий дім «Автодім Полтава», нею сплачено суму відновлювального ремонту, яка склала 13 148,92 гривень. Також вказав, що наданий позивачем рахунок ТОВ «ТД «Автодім Полтава» від 23.02.2017 року не стосується оплати робіт з відновлення пошкоджень автомобіля, які утворились 01.08.2016 року з вини відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано відхилив твердження представника відповідача про те, що висновок авто-товарознавчого дослідження не може бути визнаний судом належним доказом, з тих підстав, що він складений особою, яка має кваліфікацію судового експерта з правом проведення авто товарознавчих експертиз по спеціальності 12.2 «Визначення вартості дорожніх транспортних засобів, розміру збитків, спричиненого власнику транспортного засобу» (свідоцтво судового експерта №369 від 22.02.2013 року), і при цьому представником позивача не наведено жодних належних обґрунтувань, які б свідчили про неповноту чи неправильність цього висновку, як не доведеного цього і при подачі апеляційної скарги.

Щодо суми судових витрат, присуджених судом першої інстанції до відшкодування, апеляційний суд виходить з наступного.

Суд встановив, що позивачу правова допомога надавалась не адвокатом.

Місцевий суд, ухвалюючи рішення про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, виходив з того, що та ця допомога надавалась до набрання чинності вказаними змінами до ЦПК України, що не суперечило положенням ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

При цьому суд вірно взяв до уваги розяснення п.47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з приводу того, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року№ 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року№ 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12,42,56 ЦПК).

З матеріалів справи вбачається, що правові послуги ОСОБА_6 у цій справі були надані ТОВ «Верітас» в особі директора/ юрист-консульта ОСОБА_7 ( а.с. 90, додаток №5 до договору №16/07 від 04.08.2016 року в сумі 10240 грн.).

Матеріали справи не містять жодних документів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_7 діяла в даній справі як фахівець у галузі права та є уповноваженим представником ТОВ «Верітас», яке до участі в справі залучено не було.

Зміст долученого до матеріалів справи цивільно - правового доручення свідчить що ОСОБА_7 представляла інтереси не як фахівець у галузі права, а як фізична особа. ( а. с. 14 т. 1)

З урахуванням цього, висновки про наявність підстав для компенсації ОСОБА_6 витрат, згідно додатку №5 до договору №16/07 від 04.08.2016 року в сумі 10240 грн. є помилковим.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2018 року в частині стягнення судових витрат на отримання правової допомоги в сумі 8838,74, обрахованої із загальної суми компенсованих районним судом судових витрат (10240 +640) по справі, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, які були присуджені до стягнення місцевим судом пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.2, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 січня 2018 року - в частині стягнення судових витрат в розмірі 8838 гривень 74 копійки на отримання правової допомоги скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення (у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 31 травня 2018 року

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_8 /підпис/ ОСОБА_9

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1