Справа № 697/245/18
Провадження № 2/697/246/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання - Десятник О.А.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем уклали шлюб 03.07.2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. У шлюбі 25.06.2014 народився син ОСОБА_4. Неповнолітній син проживає разом з позивачкою. Відповідач не допомагає матеріально позивачці у вихованні сина, дитина знаходиться на її повному утриманні. У звязку з тим, що відповідач не має постійної роботи, має мінливий, нестабільний заробіток, просить суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судове засідання позивач не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 03.07.2014 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР №108206.

ОСОБА_4 народився 25.06.2014 року, батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 190762, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Каневу реєстраційної служби Канівського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.

Малолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, даний факт підтверджується довідкою про склад сімї, виданою Литвинецькою сільською радою.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України.

Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан батьків дитини, мінливість заробітку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти в сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2018 і до повноліття дитини.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави.

На підставі ст.ст. 3, 84, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-79, 81, 263-265, 280-282, 284, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст рішення складено 01.06.2018 року.

Головуючий Г . С . Русаков