Справа №601/1904/17
Провадження № 2/601/93/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

при секретарі: Бончик А.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 В даному житловому будинку зареєстровані та проживають діти позивача: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач по справі ОСОБА_3, який є її співмешканцем, проживає в даному житловому будинку без реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 також пояснила, що за час спільного проживання з відповідачем, він проявляє себе з негативної сторони, а саме - зловживає спиртними напоями, дебоширить у сім'ї, систематично наносить побої позивачу, часто в присутності дітей, залякує дітей, погрожує підпалом будинку. Вона неодноразово зверталась із скаргами на поведінку ОСОБА_3 до Лосятинської сільської ради та чергової частини Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області.

Позивач стверджує, що відповідач коштів по утриманню та проведенню ремонту будинку не надає, участі у веденні підсобного господарства не бере, не допомагає при оплаті комунальних послуг, чим завдає ОСОБА_1 значних матеріальних збитків. Один раз побив її до втрати свідомості, так як позивач є єдиним годувальником для своїх дітей, то вона боїться за своє життя та життя своїх дітей. Проживання з відповідачем є нестерпним, оскільки ОСОБА_3 порушує право позивача на спокійне життя, завдає їй та її дітям моральних страждань, негативно впливає на малолітню дитину. На прохання переїхати проживати в інше житло відповідач відмовляється.

В судовому засіданні позивач просить виселити ОСОБА_3 з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснення суду не надав, так як до закінчення розгляду справи покинув зал судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних міркувань.

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 20 серпня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1048 вбачається, що ОСОБА_6 продала ОСОБА_1 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

З витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер витягу 26949485, дата формування 18.09.2014 року, власником житлового будинку, загальною площею 72,5 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_1.

З акту обстеження проживання сім'ї ОСОБА_1 від 07 вересня 2017 року, складеного комісією в складі: депутата сільської ради Марчук О.С., сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 в наступному складі сім'ї: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5. Також за даною адресою проживає без реєстрації співмешканець ОСОБА_1 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6. За час проживання гр. ОСОБА_3 проявив себе з негативної сторони. Часто зловживає спиртним напоями, дебоширить у сім'ї, систематично наносить побої ОСОБА_1 часто в присутності дітей, залякує дітей, погрожує підпалом будинку, неодноразово надходили скарги на його поведінку до Лосятинської сільської ради та до чергової частини Кременецького ВП ГУНП. У червні місяці 2017 року на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, які він відбувати відмовився.

З довідки про склад сім'ї від 07.09.2017 року за № 263 слідує, що до складу сім'ї ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, входять: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_12 та ОСОБА_1.

З характеристики виданої Лосятинською сільською радою 07 вересня 2017 року за № 264 слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає без реєстрації в с.Лосятин, Кременецького району Тернопільської області в сім'ї своєї співмешканки ОСОБА_1 За місцем проживання характеризується негативно. Зловживає спиртними напоями. Дебоширить в сім'ї. Неодноразово надходили скарги від співмешканки на його поведінку до Лосятинської сільської ради.

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім'ї, що виразилось у словесному залякуванні та особистій образі відносно своєї співмешканки ОСОБА_1, яке було скоєне 06 травня 2017 року за адресою АДРЕСА_1, та призначено адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, за ознакою вчинення умисних дій, які виразилися в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1; за ч.1 ст.126 КК України, за ознаками умисного завдання удару, який завдав фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_1 ОСОБА_3 призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України -100 годин громадських робіт, за ч.1 ст.126 КК України - 60 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт. Дані події мали місце 19 квітня 2017 року о 18:00 годині та о 23 годині 30 хвилин.

З довідки Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слідує, що ОСОБА_1 проходила обстеження в лікаря-рентгенолога та робила КТ- головного мозку 03 травня 2017 року. Висновок: кіста, кальцинат головного мозку.

Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 116 Житлового Кодексу України передбачено, що якщо наймач, члени його сім" ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують житлове приміщення або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, за змістом вищевказаної статті, виселення без надання громадянам іншого жилого приміщення є крайнім заходом і може застосовуватися судом лише за наявності одночасно кількох умов, зокрема, систематичного порушення правил співжиття, і як наслідок цього - неможливість для інших спільного проживання з таким громадянином; вживання до нього заходів запобігання і громадського впливу та їх безрезультатність.

Разом з тим, пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року роз'яснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Судом встановлено, що відповідач порушує правила співжиття за що неодноразово притягувався як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності. Зважаючи на те, що виселення є крайнім заходом впливу до порушника, суд вважає, що оскільки відносно відповідача ще не застосовувалися заходи судового попередження, слід попередити відповідача про недопустимість продовження протиправної поведінки, яка пов'язана із порушенням правил співжиття у житловому будинку позивача, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відмовити у задоволенні позову про виселення відповідача із вказаного житлового будинку.

Водночас суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про недопущення ним порушень правил співжиття.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 116 Житлового Кодексу України, ст.405 ЦК України, 12, 76-80, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про недопустимість продовження протиправної поведінки, яка пов'язана із порушенням правил співжиття у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, жителька АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, житель АДРЕСА_1

Повний текст рішення складений 21 березня 2018 року.

Головуючий: