АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/972/18 Справа № 175/495/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпропетровської районної державної адміністрації, треті особи: Державна реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, Садівниче товариство «Крона» про визнання недійсними розпорядження, державного акту на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дніпропетровська районна державна адміністрація та Садівниче товариство «Крона» (далі СТ «Крона»), про визнання недійсними розпорядження, державного акту на право власності на землю та договору купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки, в якому просив визнати недійсним та скасувати Розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 6298 р від 22 грудня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № 424, площею 0,08 га для ведення садівництва; визнати недійсним Державний акт серії ЯЖ № 928162 від 19 листопада 2009 року на імя ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку № 424, площею 0,08 га на землях СТ «Крона» на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки № -01-137-0296; визнати недійсним договір купівлі-продажу, вчинений в селищі Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області 23 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 Анатолієвною та ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки для ведення садівництва № 424, площею 0,08 га, кадастровий номер -01-137-0296; відшкодувати на користь позивача з ОСОБА_3, як основного порушника його прав, моральну шкоду в розмірі 6 000 грн та судові витрати, повязані з оплатою державного мита.

05 вересня 2014 року позивач надав уточнення своїх позовних вимог, в яких остаточно просив суд визнати недійсними та скасувати розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації: № 4623-р від 07 листопада 2008 року про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку технічної документації із землеустрою; № 6298-р від 22 грудня 2008 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки № 424, площею 0,08 га для ведення садівництва, яка розташована на землях садівничого товариства «Крона», має номер 424, розташована на території Новоолександрівської сільської ради за межами населеного пункту Дніпропетровського району Дніпропетровської області; Державний акт серії ЯЖ від 19 лютого 2009 року на імя ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку № 424, площею 0,08 га, яка розташована на землях СТ «Крона» на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:137:0296, площею 0,080 га для ведення садівництва, яка розташована на землях садівничого товариства «Крона», має номер 424 та розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту Дніпропетровського району Дніпропетровської області; повернути попередньому землекористувачу, а саме, садівничому товариству «Крона» вивільнену земельну ділянку за кадастровим номером :01:137:0296 площею 0,080 га для ведення садівництва, яка розташована на землях СТ «Крона», має номер 424 та розташована на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту Дніпропетровського району Дніпропетровської області; відшкодувати на користь позивача з ОСОБА_3, як основного порушника його прав, моральну шкоду в розмірі 6 000 грн та судові витрати, повязані з оплатою державного мита.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 незаконно заволоділа чужою земельною ділянкою без відповідної правової підстави, не мала права її відчужувати, а тому ОСОБА_4 не може бути визнана добросовісним набувачем земельної ділянки № 424 на землях СТ «Крона». ОСОБА_3 ніколи земельною ділянкою № 424 в СТ «Крона» не користувалася і права на неї не набувала. На підставі ст.215 ЦК України просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позов пред'явлено з пропуском строку позовної давності, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішення суду, обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовну давність не пропущено, оскільки про порушення прав позивача він дізнався у 2010 році, а тому підстав для застосування судом статті 267 ЦК України немає.

Також апелянт зазначає, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам та рішення суду не мотивоване.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є членом садового товариства «Крона» із моменту заснування у 1986 році. Згідно виписки із протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації Інституту технічної механіки №1 від 15.01.1987 року було розподілено земельні ділянки у садовому товаристві «Крона» та затверджено список розподілу земельних ділянок між членами товариства. Із цього списку вбачається, що ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку №14 (т.1 а.с.7-10).

Довідкою профспілкового комітету Інституту технічної механіки НАНУ і НКАУ №11 від 25.06.2008 року підтверджується та обставина, що для розширення садової ділянки, ОСОБА_2 на новій території садового товариства «Крона» ще було виділено 1/2 частину земельної ділянки №424 площею 0,04 га, на підставі рішення профспілкового комітету №30 від 10.11.1992 року, а в подальшому позивачу було надано іншу 1/2 частину цієї ділянки №424. Це також підтверджується листом профспілкового комітету від 08.05.2008 року на адресу голови товариства із доданими списками членів товариства (т.1 а.с.11,22-24).

Факт користування ОСОБА_2 спірною земельною ділянкою №424 підтверджується копіями членських книжок та фінансовими документами про оплату членських внесків і послуг товариства на обслуговування земельних ділянок (т.1 а.с.7,12-16).

Відповідно до державного акту І-ДП №003172 від 09 грудня 1997 року, виданого садовому товариству «Крона» (Інститут технічної механіки) Новоолександрівською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області, товариству передана у постійне користування земля площею 29,3 га для ведення садівництва. Акт виданий на підставі рішення Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів №16 від 21 лютого 1994 року. Згідно із планом землекористування ця земля складається із двох окремих земельних ділянок. (т.1 а.с.105-109, т.2 а.с.29).

Рішенням Новоолександрівської сільської ради від 11 липня 2014 року затверджене фактичне місце розташування двох окремих земельних ділянок СТ «Крона» (т.2 а.с.10).

Відповідно до вимог ст.ст. 27,29, а також глави 4 ЗК України 1990 року передбачений порядок припинення користування земельною ділянкою, порядок вилучення земель.

В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що ОСОБА_2 був позбавлений права користування наданою йому спірною земельною ділянкою №424 на підставах передбачених і главою 22 ЗК України 2001 року, який діє на теперішній час.

До теперішнього часу позивач фактично володіє та користується цією земельною ділянкою №424, а матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач був позбавлений членства у товаристві чи права на частину земельної ділянки, відповідно до вимог статуту товариства.

Таким чином, за відсутності доказів належного припинення прав позивача на частину земельної ділянки, його права є порушеними, та підлягають поновленню.

Відповідно до свідоцтв про державну реєстрацію юридичної особи та довідок існували як садове товариство «Крона», так і обслуговуючий кооператив «Садове товариство «Крона» (т.1 а.с.25-26,103-104,175-180, т.2 а.с.32-33, 98-101).

Відповідно до п.3.1 статуту садового товариства «Крона» та п.4.3,6.1-6.3 статуту обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Крона» передбачений порядок набуття членства у товариствах. (т.1 а.с.77-78, т.2 а.с.49-54).

В матеріалах справи відсутні докази про те, що саме обслуговуючому кооперативу «Садове товариство «Крона» виділялись якісь земельні ділянки, а сторони не заперечували того, що діяльність обслуговуючого кооперативу повязана саме із земельними ділянками садового товариства «Крона».

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

А статтею 141 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, а саме: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку не у встановленому законом порядку, оскільки ця ділянка раніше була передана іншим особам і не вилучалась у цих осіб із підстав передбачених законом, а тому необхідно визнати незаконними розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №4623-р від 07.11.2008 року про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку технічної документації із землеустрою, та розпорядження №6298-р від 22.12.2008 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки №424 площею 0,0800 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської ради за рахунок земель обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Крона».

У звязку із чим необхідно визнати недійсним Державний акт, серія ЯЖ №928162 від 19 лютого 2009 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_3

ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку із порушенням встановленого законом порядку, а тому відчуження майна за угодою купівлі-продажу може визнаватись недійсним в судовому порядку, оскільки згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У звязку із чим, договір купівлі-продажу від 23 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно визнати недійсним, визнати недійсною та скасувати Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та доводами відповідачів про сплив позовної давності та вони не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки в матеріалах справи відсутні, у відповідності ст. 60 ЦПК України (в редакції 2004 року) та ст. 81 ЦПК України докази про те, що позивач раніше 2009 року знав про порушення його прав.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач після того як дізнався у 2010 році про те, що земельна ділянка №424, якою він у встановленому законом порядку користується, перебуває у власності відповідача, він звернувся до прокурора із заявою про захист його прав, а 15 листопада 2012 року прокурор Дніпропетровського району пред'явив позов в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними розпоряджень та державного акту на землю та рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2012 року позов прокурора було задоволено частково, але рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2013 року це рішення районного суду було скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову прокурора із тих підстав, що за договором купівлі-продажу власником спірної земельної ділянки стала ОСОБА_4, яка не приймала участі у справі та не була залучена до участі у справі (т.1 а.с.65-68).

Також встановлено, що після звернення позивача у серпні 2011 року до Дніпропетровської регіональної філії Держгеокадастру з приводу надання графічних та семантичних даних стосовно спірної земельної ділянки, позивач 23 серпня 2011 року отримав відповідь та копії документів від цього державного органу, з яких він дізнався, що земельна ділянка №424 в СТ «Крона» приватизована на імя ОСОБА_3 з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера

Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Враховуючи те, що з першим позовом до відповідача ОСОБА_3 звернувся прокурор із позовом в інтересах ОСОБА_2 та предметом спору була земельна ділянка №424 в СТ Крона, у зв'язку з чим строк позовної давності був перерваний, а тому звернення ОСОБА_2 до суду із вказаним позовом вже у 2014 році, відповідає вимогам ч.1 ст.261, ст.264 ЦК України та строки позовної давності не порушені.

Проте, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності.

Крім того, колегія суддів вважає, що не можуть бути задоволені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки не має підстав для задоволення цих позовних вимог у відповідності до вимог ст.1167 ЦК України та розяснень, які передбачені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)».

Також відсутні підстави для задоволення позову в частині передачі земельної ділянки садовому товариству «Крона», оскільки товариство таких вимог не заявляло, а позов заявлений фізичною особою, яка діє у своїх інтересах, а не в інтересах товариства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню та позов ОСОБА_2- частковому задоволенні

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, які понесені позивачем при розгляді справи та документально підтвердженні (Т.1 а.с. 2,73, 235, Т.3 а.с. 194, Т.4 а.с. 42) в сумі 1573 грн. 40 коп. підлягають стягненню в рівних частинах по 786 грн. 70 коп. з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №4623-р від 07.11.2008 року про надання дозволу ОСОБА_3 на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку №424 площею 0,08 га у власність для ведення садівництва за рахунок земель садового товариства «Крона».

Визнати незаконним розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №6298-р від 22.12.2008 року про передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки №424 площею 0,0800 га для ведення садівництва за межами населеного пункту на території Новоолександрівської сільської ради за рахунок земель обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Крона».

Визнати недійсним Державний акт, серія ЯЖ №928162 від 19 лютого 2009 року на право власності на земельну ділянку, виданий Дніпропетровською районною державною адміністрацією на ім'я ОСОБА_3.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки №424 площею 0,0800 га на території Новоолександрівської сільської ради в садовому товаристві «Крона» від 23 березня 2010 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстром №495.

Визнати недійсною та скасувати Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:137:0296, площею 0,080 га для ведення садівництва, яка розташована на землях Садівничого товариства «Крона» під номером 424, на території Новоолександрівської сільської ради за межами населеного пункту Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Стягнути із ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_3) понесені судові витрати у розмірі по 786 грн. 70 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді О.В. Лаченкова

ОСОБА_6