У Х В А Л А

6 листопада 2018 року

м. Київ

Справа № 309/3884/14-ц

Провадження № 14-506 цс 18

ВеликаПалата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача - Гудими Д. А.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

ознайомилася з матеріалами справи за позовом ОСОБА_3 до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області (далі також - Хустське ДПТІ), Хустської міської ради Закарпатської області, Товариства з обмеженою відповідальністю (далі також - ТзОВ) «Дари моря» про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання недійсними рішень Хустської міської ради Закарпатської області, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» до ОСОБА_3, Хустського ДПТІ, Хустської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаража та про скасування рішення Хустської міської ради Закарпатської області у частині надання дозволу на перебудову гаража

за касаційною скаргою Хустської міської ради Закарпатської області на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року та за касаційною скаргою ТзОВ «Дари моря» на ухвалу та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

30 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою. Мотивувала тим, що 30 серпня 2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Шкробинець Й. Й., вона стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, і збірно-розбірного гаража, розташованого за цією ж адресою (далі - гараж), який був встановлений спадкодавцем продавця зазначеної квартири на підставі рішення виконкому Хустської міської ради № 160 від 4 травня 1978 року. Вказувала, що договір купівлі-продажу гаража нотаріально не посвідчувався, а укладався у простій письмовій формі. Зазначала, що з серпня 2002 року до липня 2006 року використовувала гараж у власних цілях.

Стверджувала, що у липні 2006 року на підставі рішення Виконавчого комітету Хустської міської ради № 51 від 19 січня 2006 року, будівельного паспорту від 19 червня 2006 року, погодженого головним архітектором Хустського району 21 червня 2006 року, та дозволу на виконання будівельних робіт № 1-06/06 від 21 червня 2006 року вона почала перебудову гаража відповідно до затвердженої будівельно-технічної документації: заклала фундамент на місці, на якому був розташований гараж, і станом на день звернення з позовом до суду готовність будівництва становить 11 відсотків.

Зазначала, що у березні 2013 року у неї виник конфлікт з директором ТзОВ «Дари моря», який стверджував, що земельна ділянка, на якій розташований фундамент гаража, належить на праві власності ТзОВ «Дари моря» (далі - земельна ділянка) на підставі державного акта на землю серії НОМЕР_1 від 9 вересня 2010 року (далі - державний акт), виданого на підставі договору купівлі-продажу від 21 січня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С. І. за реєстр. № 301 (далі - договір купівлі-продажу).

Зауважувала, що не може користуватися своїм правом на оренду земельної ділянки, на якій розташований фундамент гаража, через незаконні дії:

- Хустського ДПТІ - щодо реєстрації права власності незавершеного будівництва - нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, - за ТзОВ «Дари моря» (далі - нежитлова будівля);

- Хустської міської ради - щодо надання дозволу на викуп земельної ділянки ТзОВ «Дари моря», укладення договору купівлі-продажу та видання ТзОВ «Дари моря» державного акта на право власності на земельну ділянку.

Просила:

- визнати незаконним рішення державного реєстратора Хустського ДПТІ ОСОБА_6 про реєстрацію за ТзОВ «Дари моря» права власності на нежитлову будівлю;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Дари моря» на нежитлову будівлю;

- визнати недійсним витяг № 20195877 від 11 вересня 2008 року про реєстрацію права власності за ТзОВ «Дари моря» на нежитлову будівлю;

- визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1501 від 21 грудня 2009 року про надання дозволу на викуп земельної ділянки;

- визнати недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1576 від 23 грудня 2009 року про затвердження звіту про оцінку ринкової вартості земельної ділянки та її продаж ТзОВ «Дари моря»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу;

- визнати недійсним державний акт і скасувати його державну реєстрацію.

2 жовтня 2014 року Хустський районний суд Закарпатської області ухвалою відкрив провадження у справі.

17 грудня 2014 року ТзОВ «Дари моря» звернулося із зустрічною позовною заявою та просило суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаража та скасувати рішення Виконавчого комітету Хустської міської ради № 51 від 19 січня 2006 року в частині надання дозволу ОСОБА_3 на перебудову гаража (далі - оскаржуване рішення).

Мотивувало тим, що оскаржуване рішення видане без відповідних правових підстав, оскільки будівництво ОСОБА_3 здійснила на земельній ділянці, яка їй не належала, не перебувала у користуванні чи в оренді, а цим будівництвом порушується право власності на земельну ділянку ТзОВ «Дари моря».

17 грудня 2014 року Хустський районний суд Закарпатської області ухвалою об'єднав зустрічну позовну заяву з первісною в одне провадження.

5 листопада 2015 року Хустський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовив, а зустрічний позов задовольнив повністю.

Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_3 розпочала будівництво фундаменту гаража на земельній ділянці, яка знаходилася у користуванні ТзОВ «Дари моря», однак ця обставина залишилася поза увагою Хустської міської ради при прийнятті рішення про надання дозволу ОСОБА_3 на перебудову гаража. А розміщенням його фундаменту на земельній ділянці, що вже належить ТзОВ «Дари моря», порушується право власності останнього на земельну ділянку.

9 червня 2016 року Апеляційний суд Закарпатської області постановив ухвалу, якою рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення державного реєстратора Хустського ДПТІ ОСОБА_6 про реєстрацію за ТзОВ «Дари моря» права власності на нежитлову будівлю, скасування державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю за ТзОВ «Дари моря», визнання недійсним витягу № 20195877 від 11 вересня 2008 року скасував; закрив у цій частині провадження у справі та роз'яснив ОСОБА_3 право на звернення з вказаними вимогами за правилами адміністративного судочинства.

9 червня 2016 року Апеляційний суд Закарпатської області також ухвалив рішення, яким скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 і про задоволення позовних вимог ТзОВ «Дари моря» про зобов'язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ТзОВ «Дари моря», шляхом знесення фундаменту гаража. Ухвалив у цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнив частково: визнав недійсним рішення Хустської міської ради Закарпатської області № 1501 від 21 грудня 2009 року про надання дозволу на викуп земельної ділянки; визнав недійсним договір купівлі-продажу; визнав недійсним державний акт і скасував його державну реєстрацію. У решті вимог ОСОБА_3 відмовив, а також відмовив у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Дари моря» в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаража. У решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував рішення тим, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що ТзОВ «Дари моря» надавався дозвіл і розроблявся проект під забудову якого-небудь нежилого приміщення на АДРЕСА_1, хоча таке приміщення зазначене в договорі купівлі-продажу, а земельна ділянка, надана ТзОВ «Дари моря» у приватну власність, є прибудинковою територією будинку АДРЕСА_1 і знаходиться у користуванні всіх мешканців цього багатоквартирного будинку та є їх спільною сумісною власністю.

21 липня 2016 року Хустська міська рада Закарпатської області звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.Вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивує тим, що рішення апеляційного суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 не надала суду належних і допустимих доказів таким обставинам : наявності у неї права власності чи користування земельною ділянкою; порушення її права на земельну ділянку внаслідок укладення договору купівлі-продажу та видачі ТзОВ «Дари моря» державного акта; порушення Хустською міською радою Закарпатської області вимог земельного чи іншого законодавства під час прийняття рішення про надання дозволу на викуп земельної ділянки.

4 серпня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив провадження за касаційною скаргою Хустської міської ради Закарпатської області.

25 липня 2016 року ТзОВ «Дари моря» також звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою. Просить скасувати ухвалу і рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вказує на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотивує тим, що висновки апеляційного суду про належність земельної ділянки до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 зроблені без посилання на конкретні докази, а, скасовуючи правовстановлюючі документи ТзОВ «Дари моря» на земельну ділянку, апеляційний суд неправомірно позбавив останнє права власності.

Вказує, що апеляційний суд у рішенні від 9 червня 2016 року дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи будь-яких відомостей про те, що ТзОВ «Дари моря» отримало дозвіл і розробило проект під забудову якого-небудь приміщення на АДРЕСА_1, ігноруючи наявність у ТзОВ «Дари моря» чинного свідоцтва про право власності на нерухоме майно за вказаною адресою.

На думку ТзОВ «Дари моря», неправомірність правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю судом не встановлена та відсутнє судове рішення про визнання їх недійсними. Отже, такі документи мають бути враховані при вирішенні справи.

ТзОВ «Дари моря» також вказує, що ухвала апеляційного суду від 9 червня 2017 року постановлена з порушенням частини першої статті 300 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, оскільки прийнята на підставі зміненої та уточненої апеляційної скарги ОСОБА_3

4 серпня 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою відкрив провадження за касаційною скаргою ТзОВ «Дари моря».

9 листопада 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою призначив справу до розгляду.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України викладений у новій редакції.

10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Мотивує тим, що у касаційній скарзі ТзОВ «Дари моря» зазначає, що спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

ВеликаПалата Верховного Суду, перевіривши наявність підстав для передачі на її розгляд справи, дійшла висновку, що такі підстави відсутні.

У касаційній скарзі ТзОВ «Дари моря» підставою оскарження ухвали апеляційного суду від 9 червня 2016 року вказує порушення частини першої статті 300 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, оскільки вона ухвалена на підставі зміненої та уточненої апеляційної скарги ОСОБА_3, яка, на думку ТзОВ «Дари моря», взагалі не мала бути прийнятою до розгляду апеляційним судом.

Однак, цей довід ТзОВ «Дари моря» стосується інших процесуальних порушень апеляційним судом, аніж порушення ним правил предметної чи суб'єктної юрисдикції при постановленні ухвали від 9 червня 2016 року.

Жодних доводів про порушення судами попередніх інстанцій правил предметної чи суб'єктної юрисдикції, як це вимагає частина шоста статті 403 ЦПК України для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ні касаційна скарга ТзОВ «Дари моря», ні касаційна скарга Хустської міської ради Закарпатської області не містять.

Тому обґрунтування, наведене Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 10 жовтня 2018 року, не дає підстав для прийняття справи № 309/3884/14-ц до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною шостою статті 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а :

1. Справу за позовом ОСОБА_3 до Хустського державного підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області, Хустської міської ради Закарпатської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання недійсними рішень Хустської міської ради Закарпатської області, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання недійсним і скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» до ОСОБА_3, Хустського державного підприємства технічної інвентаризації Закарпатської області, Хустської міської ради Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення фундаменту гаража та про скасування рішення Хустської міської ради Закарпатської області в частині надання дозволу на перебудову гаража за касаційною скаргою Хустської міської ради Закарпатської області на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року та за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари моря» на ухвалу та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 9 червня 2016 року повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

2. Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Д. А. Гудима
Судді:Н. О. АнтонюкН. П. Лященко
С. В. БакулінаО. Б. Прокопенко
В. В. БританчукЛ. І. Рогач
В. І. ДанішевськаІ. В. Саприкіна
О. Р. КібенкоО. М. Ситнік
В. С. КнязєвВ. Ю. Уркевич
Л. М. ЛобойкоО. Г. Яновська