АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-5983/11 Номер провадження 22-ц/786/19/18Головуючий у 1-й інстанції Гольник Л.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.,

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2011 року ухваленого під головуванням судді Гольник Л.В. о 09 год. 24 хв. (дані про складення повного тексту відсутні)

по справі за позовом ОСОБА_3 до Октябрської районної ради у м. Полтаві, ОСОБА_2, треті особи приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Полтавська державна нотаріальна контора, Інспекція архітектурно-будівельного нагляду і контролю в Полтавській області, про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 30 вересня 2011 року (т.1 а.с. 144), просив узаконити самовільно збудовані споруди, а саме: сіни літ. а2 у складі приміщень сіней №1-1 площею 4,6 кв.м. та топочної № 1-6 площею 4,9 кв.м., сіни літ. а у складі приміщення тамбуру № 1 площею 5,1 кв.м., ганок літ. а3 житлового будинку літ. А-1, сарай літ Е, навіс літ. Е, навіс літ. е; визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на частину житлового будинку літ. А-1 (квартири №1), а саме кімнати № 1-2 площею 14,9 кв.м., кухні № 1-3 площею 4,6 кв.м., кімнати № 1-4 площею 13,8 кв.м, передньої № 1-5 площею 4 кв. м, а також господарських будівель літньої кухні літ. В, гаражу літ. Б, вбиральні літ. Г, огорожі № 7, огорожі № 6, частини огорожі № 1, частини огорожі № 4, воріт огорожі № 3, вимощення № 5, сіни літ. а2 у складі приміщень сіней №1-1 площею 4,6 кв.м та топочної № 1-6 площею 4,9 кв.м, сіни літ. а у складі приміщення тамбуру № 1 площею 5,1 кв.м, ганок літ. а3 житлового будинку літ. А-1, сарай літ. Е, навіс літ. Е, навіс літ е, за адресою вул. Гребінки, 39 у м. Полтаві; видати рішення на його імя про прийняття спадщини; зобовязати ПП БТІ «Інвентаризатор» видати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 09.11.2005 року померла ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_5), якій відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння № 152 від 18.06.1981 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.1995 року належала частина будинку, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Гребінки, буд. 39. За цією адресою було самовільно збудовано сіни літ. а2 у складі приміщень сіней № 1-1 пл. 4,6 кв.м. та топочної № 1-6 пл.4,9 кв.м., сіни літ а у складі приміщення тамбуру № 1 пл. 5,1 кв.м., ганок літ. а3 житлового будинку А-1, сарай літ. Е, навіс літ. Е, навіс літ. е.

Вказував, що згідно заповіту ВВА № 456716 від 03.12.2003 року ОСОБА_4 заповіла йому все належне їй майно.

Зазначав, що звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої полтавської державної нотаріальної контори, але отримав відмову у видачі свідоцтва про право власності, оскільки частка спадкодавця не відповідає фактичному розміру частки, яка повинна належати ОСОБА_4

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на частину житлового будинку літ. А-1 (квартира № 1), яка складається з кімнати № 1-2 пл. 14,9 кв.м, кухні № 1-3 пл. 4,6 кв.м, кімнати № 1-4 пл. 13,8 кв.м, передньої № 1-5 пл. 4,0 кв.м., топочної № 1-6 пл. 4,9 кв.м, тамбура № 1 пл. 5,1 кв.м., сіней літ. а2 у складі приміщення сіней № 1-1 пл. 4,6 кв.м та топочної № 1-6 пл. 4,9 кв.м, сіней літ. а у складі приміщення тамбуру № 1, ганок літ. а3; та господарські будівлі: літню кухню літ. В, гараж літ. Б, сарай літ. Е, вбиральню літ. Г, навіс літ.е, огорожу № 6, огорожу № 7, частини огорожи № 1, частини огорожи № 4, воріт огорожи № 3, вимощення № 5, що знаходяться у м. Полтава, по вул. Гребінки, 39.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, яка не брала участь у розгляді справи, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обовязки, як особи, що зареєстрована та постійно проживає за місцем знаходження спірного нерухомого майна та є власником ? частини будинку та земельної ділянки по вул. Гребінки 39-А у м. Полтаві. Вказувала, що оскаржуване рішення ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме залишено поза увагою, що спадкодавець не набув права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, а тому відсутні підстави для визнання права власності на нього за ОСОБА_3

Сторони будучи належним чином повідомлені до суду не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомлена телефонограмою, про що складена відповідна довідка.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України( в редакції на час ухвалення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Апелянт ОСОБА_2 не брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції. Проте, згідно наданих нею відомостей, вона проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Окрім того, вона набула право власності у порядку спадкування на ? частину будинку та земельної ділянки по вул. Гребінки, 39-А у м. Полтаві. Таким чином, оскаржуване рішення стосується прав та інтересів апелянта.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 листопада 2005 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ № 025155 від 09.11.2005 року.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 152 від 18.06.1981 року ОСОБА_5 (після шлюбу ОСОБА_4) належало 4/25 частин будинку, який розташований по вул. Гребінки, 39 у м. Полтаві.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.1995 року ОСОБА_4 належали 12/25 частин будинку, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Гребінки, буд. 39.

За цією адресою було самовільно збудовано сіни літ. а2 у складі приміщень сіней № 1-1 пл. 4,6 кв.м та топочної № 1-6 пл.4,9 кв.м, сіни літ. а у складі приміщення тамбуру № 1 пл. 5,1 кв.м, ганок літ. а3 житлового будинку А-1, сарай літ. Е, навіс літ. е.

Згідно заповіту ВВА № 456716 від 03.12.2003 року ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно ОСОБА_3

ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої полтавської державної нотаріальної контори, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частка спадкодавця не відповідає фактичному розміру частки, яка повинна належати їй у праві власності на житловий будинок.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавцем ОСОБА_4 за життя було самовільно побудовано господарські споруди, які після її смерті увійшли до складу спадщини, прийнятої позивачем.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

За життя ОСОБА_4 не вчиняла дій направлених на визнання за нею права власності на самочинно побудоване майно.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснено самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Таким чином, самочинно побудовані сіни літ. а2 у складі приміщень сіней № 1-1 пл. 4,6 кв.м та топочної № 1-6 пл.4,9 кв.м, сіни літ. а у складі приміщення тамбуру № 1 пл. 5,1 кв.м, ганок літ. а3 житлового будинку А-1, сарай літ. Е, навіс літ. е не увійшли до складу спадщини, а отже не можуть бути визнані за ОСОБА_3 у порядку спадкування.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Згідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2011 року - скасувати, ухвалити нове судове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Октябрської районної ради у м. Полтаві, ОСОБА_2, треті особи приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», Полтавська державна нотаріальна контора, Інспекція архітектурно-будівельного нагляду і контролю в Полтавській області, про визнання права власності на самочинно добудоване нерухоме майно в порядку спадкування відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді: С.А. Гальонкін

ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

суддя Л.М. Хіль