Справа № 346/5294/17
Провадження № 22-ц/779/397/2018
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Бойчука І.В., Матківського Р.Й.

за участю секретаря Капущак С.В.

учасників справи: апелянта ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду в складі судді Бирич Н.В., ухвалене 5 лютого 2018 року в м. Коломия Івано-Франківської області, повний текст якого складено 12 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що в січні 2017 року вони з відповідачем уклали усний договір про виготовлення двох деревяних ліжок з його матеріалів. Вартість роботи була обумовлена в розмірі 1 200,00 грн за одне ліжко, термін виконання - до Великодніх свят (15 квітня 2017 року). В якості завдатку він передав ОСОБА_2 кошти у розмірі 1 080,00 грн, а також необхідні матеріали. Проте, в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» останній у визначений термін замовлення не виконав. Крім того, в односторонньому порядку змінив вартість роботи до 2 500,00 грн за одне ліжко. Посилаючись на вказані обставини просив стягнути з відповідача 7 480,00 грн матеріальних збитків за невиконання договору підряду, пеню за прострочення виконання замовлення на 214 днів в розмірі 15 408,00 грн, а також 5 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 12 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

На його думку суд прийшов до помилкового висновку про недоведеність факту укладення між сторонами договору підряду. При цьому не врахував, що про домовленість виготовити деревяні ліжка, отримання завдатку та необхідних матеріалів відповідач вказував у своїх поясненнях, наданих Коломийському відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області. Не заперечив він укладення усного договору підряду і в судовому засіданні. Натомість місцевий суд надав перевагу показам свідків - дружини ОСОБА_3 та сусіда ОСОБА_4, які жодного разу не були присутні при їх домовленості. Тому їхні пояснення не містять достовірної інформації щодо предмета доказування.

Також зазначав, що судом безпідставно стягнуто з нього 704,80 грн судового збору, оскільки споживачі звільнені від сплати судового збору за позовами про захист їх прав.

Відзиву на скаргу не поступило.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з чим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_2 в засідання апеляційного суду не зявився повторно будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розглядові справи у його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

В силу ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено укладення між сторонами договору підряду. А відповідно порушення ОСОБА_2 його цивільних прав та інтересів, внаслідок яких виникає матеріальна та моральна шкода.

Однак погодитись із рішенням місцевого суду не можна з огляду на таке.

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 вказував, що між ним та ОСОБА_2 в усній формі укладено договір підряду на виготовлення двох деревяних ліжок. При цьому між сторонами було досягнуто згоди як щодо вартості роботи, так і щодо строків її виконання (до 15 квітня 207 року). Оскільки у зазначений строк ліжка не виготовлено, просив відшкодувати матеріальну та моральну шкоду.

За положеннями статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 627 ЦПК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 205, 639 ЦК України правочини можуть вчинятись у будь якій формі (усна, письмова). Сторони мають право обирати форму правочину, якщо вимоги щодо форми правочину не встановлені законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Зі змісту висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 вбачається, що старшим дільничним офіцером поліції Коломийського ВП ГУНП ОСОБА_5 проведеною перевіркою встановлено, що у січні 2017 року сторони домовились про виготовлення двох деревяних ліжок з матеріалу позивача. ОСОБА_2 отримав завдаток у сумі 1080,00 грн та матеріали для їх виготовлення (а.с.7 зворот). Матеріали звернення ОСОБА_1 оглянуті в засіданні апеляційного суду.

Факт домовленості щодо виготовлення ліжок із матеріалу ОСОБА_6 та отримання для цього відповідних матеріалів, завдатку, а отже укладення договору підряду, відповідачем визнано і у суді першої інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на вищенаведене суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність укладення між сторонами договору підряду.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Частиною 2 ст. 849 ЦК України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Тягар доведення цих обставин покладається на позивача, який саме й звернувся із згаданими вимогами до суду, оскільки частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 статті 77 ЦПК України).

Як передбачено статтями 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Всупереч зазначених норм процесуального права ОСОБА_1 не надав суду будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів щодо невиконання відповідачем робіт у передбачений договором строк.

Водночас з пояснень свідка ОСОБА_4, наданих у суді першої інстанції, вбачається, що замовлені ліжка було виготовлено до 15 квітня 2017 року.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене суд вважає, що правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та відшкодування матеріальної, моральної шкоди відсутні.

Як передбачено п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення, що призвело до неправильного вирішення справи, не може залишатися в силі і підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з інших підстав.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційним судом відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1Б, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги не сплачувався у звязку із звільненням останнього від сплати судового збору, то судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 5 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2018 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_7