Провадження №2/428/213/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, стягнення судового збору,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, стягнення судового збору, мотивуючи вимоги тим , що 18.04.2017р. між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ЛОБСМЕ було укладено договір відповідального зберігання, відповідно до умов якого позивач ОСОБА_3 передала, згідно акту приймання-передачі, на відповідальне зберігання особисте майно, а саме: автошини зимові Нокиан 225/55/18 у кількості чотирьох штук, загальною вартістю 16000грн., а відповідач ЛОБСМЕ прийняв на зберігання зазначене майно. 17.10.2017р., 25.10.2017р. та 15.11.2017р. позивач ОСОБА_3 звернулась до відповідача ЛОБСМЕ з вимогою повернення належного їй майна, однак позивачу ОСОБА_3 було відмовлено. Оскільки умовами договору передбачено штраф у випадку неповернення належного майна, то позивач ОСОБА_3 вважає, що на її користь з відповідача ЛОБСМЕ підлягає до стягнення штраф у розмірі 2320грн.. Тому, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з ЛОБСМЕ на користь ОСОБА_3 відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання у розмірі 16000грн., штраф у розмірі 2320грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 640грн..

16.01.2018р. представник відповідача ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи надав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що Договір відповідального зберігання від 18.04.2017р. не був зареєстрований у ЛОБСМЕ на всіх етапах документообігу. Крім того зазначений договір укладений між посадовими особами начальником бюро ОСОБА_5 та заступником начальника з економічних питань ОСОБА_3. Варто зазначити, що у ЛОБСМЕ не має жодної виробничої потреби у безоплатному зберіганні за рахунок державних коштів автошин гумових у кількості 4 штук. До того ж, ЛОБСМЕ орендує у Сєвєродонецької міської ради Луганської області нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, при цьому сторонами не було погоджено нецільове використання обєкту оренди, а саме: господарської операції послуги зберігання на засадах підприємницької діяльності. Більш того, ціна у позовній заяві вказана позивачем на власний розсуд, без надання будь-яких доказів наявності 4-х автошин Nokian. Відсутність чеку, накладної з зазначенням часу придбання, вартості автошин, ступеню зносу не дає можливості встановити наявність зазначених шин та ціни товару. Зазначений бренд автошин має різноманітну кількість моделей з різною ціною, що залежить від року випуску та інших деталей.

Представник позивача ОСОБА_1 у вступному слові підтримав обставини, викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що він не може пояснити необхідність потреби у зберіганні належних позивачу ОСОБА_3 автошин у ЛОБСМЕ. З пояснень позивача ОСОБА_3 йому відомо, що підвальне приміщення, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, має один вхід з вулиці зі сторони двора. Доступ до цього приміщення мають тільки службові особи ЛОБСМЕ. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у вступному слові підтримав обставини, викладені у відзиву на позовну заяву. Додатково пояснив, що з жовтня 2014р. начальником ЛОБСМЕ являвся ОСОБА_5, якого 19.08.2017р. було звільнено з займаної посади. З часу його звільнення на робочі місця не вийшли ОСОБА_3, ОСОБА_6 та інші посадові особи. Дійсно представник позивача ОСОБА_1 звертався до бюро з вимогою повернути автошини. Було перевірено весь документообіг бюро однак договір відповідального зберігання від 18.04.2017р. не був зареєстрований у ЛОБСМЕ. При перевірці майна ЛОБСМЕ зазначені позивачем автошини не були знайдені. Спірний договір укладений між двома посадовими особами бюро, що суперечить вимогам законодавства. ЛОБСМЕ укладало договори тільки виключно для підтримки своєї діяльності канцелярія, побутова хімія. В матеріалах справи наявний договір оренди нежитлового приміщення, укладений між ЛОБСМЕ та Сєвєродонецькою міською радою Луганської області, з якого вбачається, що коридор, східці та інші приміщення підвалу є місцями загального користування. До підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, мають доступ як мешканці будинку, представники ЖЕКу та посадові особи ЛОБСМЕ. На час виникнення спірних відносин у підвальному приміщенні зберігались літні автошини ЛОБСМЕ від службового автомобіля, які знаходились на балансі ЛОБСМЕ. Завгосп ЛОБСМЕ являлась відповідальною особою за вищевказані автошини. Більш того, позивач ОСОБА_3 не надала жодного доказу на підтвердження вартості належних їй автошин.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що з 01.04.2017р. вона являлась завідувачем господарства ЛОБСМЕ. До її обовязків входило проведення закупок товару для діяльності ЛОБСМЕ. Підсобне приміщення для розміщення матеріальних цінностей знаходилось біля її кабінету. У підвальному приміщенні зберігались автошини від службового автомобіля та картонні коробки від придбаного приладдя. Вхід до підвального приміщення, розташований зі сторони ЛОБСМЕ, закривається на решітку, ключі від якої завжди були у неї, кімната у підвальному приміщенні закривалась на замок. Після проведення аудиту у квітні 2017р. у ЛОБСМЕ було рекомендовано укласти договори на зберігання особистих матеріальних цінностей, тому було вирішено керівництвом укласти договір зберігання автошин, належних ОСОБА_3. Їй відомо, що іноді ЛОБСМЕ використовувало особистий автомобіль ОСОБА_3 вона возила працівників бухгалтерії до податкової інспекції, казначейства, проте наказом це не було закріплено. Усі укладені договори реєструються у книгу, яка ведеться бухгалтерією. Належні ОСОБА_3 автошини занесли з чорного входу до підвального приміщення. На сходах склали акт прийому-передачі. Шини мали ознаки використання, марки Nokian R18, вартість шин їй невідома. Зберігались вони у підвальному приміщенні поряд з автошинами на службовий автомобіль Форд R17 та службовий автомобіль ВАЗ2106. 18.08.2017р. ОСОБА_3 вирішила забрати належні їй автошини у кількості 4-х штук разом зі ОСОБА_5. Оскільки у підвальному приміщенні було темно, то просто переплутали комплект автошин у її присутності, та ОСОБА_3 забрала комплект автошин на службовий автомобіль, замість належного їй комплекту. Вона не несе матеріальної відповідальності за цінності, автошини були закріплені за водієм, а не за нею. Розписку від ОСОБА_3 вона не брала за забрані автошини, оскільки головного бухгалтера не було, а керівництво вже було звільнено. Їй відомо, що ОСОБА_3 декілька разів намагалась повернути ЛОБСМЕ належний комплект автошин та забрати свій комплект. Їй невідомо чи орендувало ЛОБСМЕ підвальне приміщення, однак коли вона працевлаштувалась на роботу, то підвальне приміщення вже використовували. Їй відомо, що на шини ЛОБСМЕ маються документи, вони знаходяться на обліку підприємства. Вона вважає, що ОСОБА_5 являється матеріально відповідальною особою за шини належні ОСОБА_3, оскільки між ними було укладено договір, а ОСОБА_8 просто ніде було зберігати зазначені шини. Згідно його прохання вона і поклала зазначені автошини до підвалу ЛОБСМЕ. З 19.08.2017р. вона перебувала у відпустці, а з 06.11.2017р. звільнилась з ЛОБСМЕ. Матеріальні цінності в період своєї відпустки вона нікому не передавала, оскільки нікому було їх передавати. Ключі від підсобних приміщень знаходились у шухляді її стола у робочому кабінеті. Їй невідомо, що щось зникло, на роботу з цього приводу її не викликали.

Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії Договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р., укладеного між ОСОБА_4 обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_3, в порядку та на умовах, визначених цим договором, а саме для виробничих потреб ЛОБСМЕ, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання протягом строку цього Договору автошини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4-х штук, загальною вартістю 16000грн.. Зберігання за цим Договором є безоплатним. Адреса зберігання це орендоване нежитлове приміщення ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи у м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, підвальне приміщення. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору та закінчується 18.10.2017р.. Відповідно до копії Акту приймання-передачі майна переданого на відповідальне безоплатне зберігання від 18.04.2017р., укладеного ОСОБА_4 обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_3, сторона Зберігача прийняла на відповідальне безоплатне зберігання особисте майно сторони Поклажодавця, а саме: авто шини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4 штуки по 4000грн., загальною вартістю 16000грн..

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 4.1, 7.1, 7.3 копії статуту ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи, затвердженого розпорядженням голови ОСОБА_4 обласної ради від 10.10.2014р. №175, Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи є комунальним лікувально-профілактичним закладом охорони здоровця спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений нею орган. Метою діяльності бюро є проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором чи судом з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних обєктів, що містять інформацію про обставини справи. Бюро для виконання основних завдань має право укладати договори з юридичними та фізичними особами. Безпосереднє керівництво Бюро здійснює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади рішенням обласної ради. Начальник Бюро несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, здійснення всіх фінансових і господарських операцій, забезпечує раціональне використання інших матеріальних цінностей, варстіть яких відображена у самостійному балансі Бюро.

Відповідно до копії Договору №26 від 01.09.2015р., укладеного між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради та ОСОБА_4 обласним бюро судово-медичної експертизи, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення за адресою: вул. Донецька, буд. 37, загальною площею 268,9кв.м., яке знаходиться на балансі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради для розміщення ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи. Орендар зобовязаний використовувати орендоване приміщення тільки по прямому призначенню, обумовленому в договорі. Орендар не має право передавати в суборенду частину орендованого приміщення чи все його в цілому будь-якій юридичній чи фізичній особі. Відповідно до копії акту прийняття-передачі нежилого приміщення б/н від 01.09.2015р., 01.09.2015р. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення площею 268,9кв.м. за адресою: вул. Донецька, буд. 37 для розміщення ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи.

Відповідно до копії Журналу «Реєстрація договорів ЛОБСМЕ 2016р.», який розпочато 25.02.2016р., прошито та пронумеровано, відсутній запис щодо реєстрації договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р., укладеного між ОСОБА_4 обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_3. Відповідно до копії Акту внутрішнього переміщення б/н від 14.07.2017р., складеного зав. Госп. ЛОБСМЕ ОСОБА_7, водієм АТЗ ОСОБА_9 та головним бухгалтером ОСОБА_10, на балансі ЛОБСМЕ () перебувають автошини 205/60/16 Hankook W411996Т у кількості чотирьох штук вартістю 7920грн..

Відповідно до копії заяви ЛОБСМЕ до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області №06-03/498 від 18.10.2017р., зясовано, що дійсно зникли матеріальні цінності, які знаходяться на балансі ЛОБСМЕ, зокрема гума Hankook W411996Т 205/60/16, загальною вартістю 7920грн. у кількості 4-х штук.

Відповідно до копії Вимоги ЛОБСМЕ №06-03/584 від 04.12.2017р., у звязку з виробничою необхідністю, а також у звязку з довготривалою відсутністю на робочому місці заступника начальника з економічних питань ОСОБА_3, надати ОСОБА_3 пояснення з приводу незаконного вивезення з роботи 18.08.2017р. виробничого майна. Відповідно до копії протоколу інвентаризаційної комісії від 18.12.2017р., в результаті проведеної інвентаризації розбіжностей між фактичною наявністю матеріальних активів і даними бухгалтерського обліку виявлено нестачу авто шини 205/60/16 Hankook W411996Т у кількості чотирьох штук вартістю 7920грн..

Відповідно до копії повідомлення Управління внутрішнього аудиту ОСОБА_4 обласної державної адміністрації №02-05/707 від 28.12.2017р., при здійсненні вибіркової інвентаризації матеріальних цінностей, які відповідно до бухгалтерського обліку знаходяться в адміністративному відділу за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, - автошини гумові зимові Нокіан 225/55/18 не виявлені. Договір відповідального зберігання та Акт приймання-передачі майна переданого на відповідальне безоплатне зберігання від 18.04.2017р., укладений між керівником ЛОБСМЕ ОСОБА_5 та заступником начальника з економічних питань ОСОБА_3 не надавалися. Під час аудиту встановлено відсутність у бухгалтерії ЛОБСМЕ меморіальних ордерів №16 «Накопичувальна відомість позабалансового обліку», зокрема відсутній облік матеріальних цінностей, які не є державною власністю та перебувають у тимчасовому розпорядженні закладу. Відповідно до копії повідомлення Сєвєродонецької міської ради Луганської області №94 від 04.01.2018р., Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради Луганської області, як Орендодавець, та орган, що уповноважений управляти комунальним майном територіальної громади м. Сєвєродонецька, не надавав в оренду (суборенду) або дозволів про надання в оренду (суборенду) нежилого приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37 (у тому числі підвал) громадянці ОСОБА_3 для зберігання її особистого майна.

Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідка ОСОБА_7, судом було встановлено, що 18.04.2017р. між начальником ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_3, яка також являлась на момент укладення договору заступником начальника з економічних питань, було укладено договір б/н відповідального зберігання, відповідно до умов якого Поклажодавець для виробничих потреб ЛОБСМЕ передав, а Зберігач прийняв на зберігання у орендованому приміщенні за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, до 18.10.2017р. автошини гумові зимові «Нокиан» 225/55/18 у кількості 4-х штук. При цьому, суд зазначає, що виробничі потреби сторонами не були обумовлені, відсутній відповідний наказ, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази на підтвердження зазначеної обставини. Крім того, вищевказаний договір не був зареєстрований у Журналі «Реєстрація договорів ЛОБСМЕ 2016р.», який розпочато 25.02.2016р., прошито та пронумеровано, та до того ж всупереч вимогам чинного законодавства України не було складено Меморіальний ордер №16 «Накопичувальна відомість позабалансового обліку» (згідно Наказу Державного казначейства України №68 від 27.07.2000р., зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 31.08.2000р. №540/4791, який був чинний на момент укладення спірного договору). Вищевказані автошини були на прохання начальника ЛОБСМЕ ОСОБА_5 покладені до підвального приміщення, орендованої нежитлової будівлі, завгоспом ЛОБСМЕ ОСОБА_7, яка при цьому на відповідальне зберігання не приймала зазначені матеріальні цінності. З її пояснень судом також встановлено, що належні автошини ОСОБА_3 були занесені до підвального приміщення ЛОБСМЕ та складено Акт приймання-передачі, вона у зазначеному акті не розписувалась, автошини мали наявні сліди використання, а їх вартість їй невідома. 18.08.2017р. ОСОБА_3 забрала з належного ЛОБСМЕ орендованого нежилого приміщення комплект автошин у присутності ОСОБА_7, ймовірно переплутавши зі своїм комплектом. При цьому, з пояснень свідка ОСОБА_7 судом встановлено, що остання з 19.08.2017р. знаходилась у відпустці і 06.11.2017р. звільнилась з ЛОБСМЕ, матеріальні цінності нікому не передавала. Матеріалами справи, також встановлено, що при проведенні інвентаризації ЛОБСМЕ було виявлено факт нестачі автошин гумових Hankook W411996Т 205/60/16, загальною вартістю 7920грн. у кількості 4-х штук.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її останньому у схоронності. Договір зберігання укладається в письмовій формі. При цьому письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою або іншим документом, підписаним зберігачем. При складанні зазначеного договору слід передбачити такі умови: предмет договору (опис речі з зазначенням її вартості, узгодженої сторонами), строк дії договору, характер договору (безоплатний), права та обовязки сторін, зокрема право установи на користування річчю за згодою працівника (ст. 944 ЦК України, у спірному договорі зазначено, що зберігач не має права користуватись майном (а.с.6), обовязок установи на першу вимогу працівника повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України), відповідальність зберігача за втрату або пошкодження прийнятої на зберігання речі (ст. 950 ЦК України).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти їх здійснення. Первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити, як назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для відображення в бухгалтерському обліку установи цінностей, переданих працівником, будуть первинні документи, які засвідчують факт передачі.

Так, відповідно до п.6.3 Інструкції з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 17.07.2000р. №64, необоротні активи приймаються на підставі акта прийняття-передачі основних засобів форми ОЗ-01 (бюджет), затвердженої спільним наказом Головного управління Державного казначейства України та Державного комітету статистики України від 02.12.97 №125/70. Коли ж працівник передає оборотні активи, складається акт про приймання запасів, у якому обовязково зазначається дата передання речей установі, їх перелік, а також вартість. Згідно з п.52 Інструкції з обліку запасів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 08.12.2000 №125, матеріально відповідальна особа повинна розписатися на акті щодо одержання цих цінностей і прийняти їх на відповідальне зберігання.

Щодо бухгалтерського обліку цінностей, отриманих установою на відповідальне зберігання від працівника, то суд зазначає, що такі обєкти відображаються на відповідних субрахунках згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ та Порядком застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженим наказом Головного управління Державного казначейства України від 10.12.99 №144 (далі Порядок №144).

Відповідно до Порядку №144 товарно-матеріальні цінності, прийняті установою на відповідальне зберігання, обліковуються на позабалансовому рахунку 02 «Активи на відповідальному зберіганні».

Оцінюючі зібрані докази по справі, суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_3 жодним чином не доведено факт придбання спірних автошин та їх вартості. Враховуючи ту обставину, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договір зберігання б/н від 18.04.2017р. всупереч вимогам чинного законодавства України не було зареєстровано у ОСОБА_4 обласному бюро судово-медичної експертизи, то у відповідача відсутній обовязок відшкодування можливої спричиненої матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_3.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р. у розмірі 16000грн., штрафу у розмірі 2320грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 640грн., не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимог, то сума сплаченого судового збору у розмірі 640грн. не підлягає розподілу між сторонами.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 (25.11.1983р.н., і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ЕН №744114, виданий Лутугінським РВГУМВС України в Луганській області 18.12.2009р.) до ОСОБА_4 обласного бюро судово-медичної експертизи (, юридична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 2б; фактична адреса: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р. у розмірі 16000грн., штрафу у розмірі 2320грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 640грн..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя