Номер провадження: 22-ц/785/498/18
Номер справи місцевого суду: 520/3614/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Країна"

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2017 року в складі судді Огренич І. В.,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Страхова компанія «Країна» звернулось до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 16569,16 гривень, посилаючись на те, що 29 березня 2014 року у м.Києві по просп.Московському мало місце ДТП за участю транспортних засобів «Хюндай» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Ніссан» д/н 125-12ОЕ, водій якого з місця пригоди втік. В результаті зазначеної ДТП автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження. Між ОСОБА_4 та позивачем був укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 27.03.2014 року. Предметом страхування за яким є майнові інтереси ОСОБА_4, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, а саме автомобілем НОМЕР_2. ОСОБА_4 було сплачено страхове відшкодування в розмірі 16 569,16 гривень, яке позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку так як власником автомобіля «Ніссан» д/н 125-12ОЕ є ОСОБА_2, а на момент ДТП на думку позивача, користувався автомобілем ОСОБА_3 Також ПАТ «Страхова компанія «Країна» просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2017 року в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 04.10.2017 року представник Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" подав апеляційну скаргу, якою просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. При цьому посилається на те, що згідно з нормами чинного законодавства саме на ОСОБА_2 покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу; відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка стала наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини в цьому його власника; відповідачі не надали жодного доказу неправомірного заволодіння автомобілем «Ніссан», звернення до правоохоронних органів.

В судове засідання на 15.05.2018 року сторони не з"явились, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.163-166).

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність (а.с.164).

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів завдання шкоди відповідачами не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

На підтвердження вимог позивачем надані такі докази:

-довідка про дорожньо-транспортну пригоду, в якій відомості щодо інших учасників пригоди, окрім ОСОБА_4 відсутні (а.с.15,16);

-повідомлення про настання страхового випадку (а.с.14);

-договір страхування, укладений між ПАТ»СК»Країна» та ОСОБА_4 (а.с.6-11);

-акт огляду транспортного засобу (а.с.17);

-заява на виплату страхового відшкодування з рахунком вартості робіт (а.с.19,21-22);

-страховий акт (а.с.23-24);

-платіжні доручення про перерахування коштів (а.с.25,26);

-копія полісу страхування відповідальності водія ОСОБА_3 на автомобіль марки ОСОБА_5, держзнак 12512 ОЕ (а.с.27);

-відповіді Оболонського районного управління в місті Києві Головного Управління МВС України від 12.11.14 р. та 12.06.14р. про те, що розшук автомобіля з держзнаком 12512ОЕ, який зі слів ОСОБА_4 був іншим учасником пригоди продовжується (а.с.28,29).

Таким чином, на підставі наданих доказів встановленим слід вважати лише факт дорожньо транспортної пригоди, яка сталася 29 березня 2014 року у м.Києві по просп.Московському за участю транспортних засобів «Хюндай» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Ніссан» д/н 125-12ОЕ, водій якого з місця пригоди втік, а відомості про нього зазначені зі слів ОСОБА_4

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи ненадання належних та допустимих доказів на час вирішення спору щодо факту завдання шкоди ОСОБА_3 чи ОСОБА_2 слід вважати правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Не приймаються до уваги та не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що презумпція вини заподіювача шкоди надає право на її стягнення з відповідачів.

Відповідно до ч.2ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У разі дорожньо транспортної пригоди шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах (ст.1188 ЦК України).

При цьому для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідно довести наявність усіх елементів складу правопорушення: протиправність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою; вину.

Дійсно законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

У справі фактично не доведеним є факт участі у пригоді саме автомобіля «Ніссан» д/н 125-12ОЕ, а відтак і факт протиправності поведінки особи володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки повідомлено про нього лише зі слід іншого учасника пригоди і інших доказів не надано.

Довідка з відділу поліції не містить жодної інформації, яка б підтверджувала факт участі автомобіля марки «Ніссан» д/н 125-12ОЕ у пригоді.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що його володільцями слід вважати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до оцінки не приймаються, оскільки мають похідне значення від встановлення факту участі автомобіля у пригоді.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому скарга задоволенню не підлягає, а рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний тест судового рішення складений 01.06.2018 року.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 19 вересня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: