Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення )

01.11.2018 Справа №607/11302/18

01 листопада 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2014 року, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час визначений судом розмір аліментів не є достатнім для утримання сина та є меншим встановленого Законом мінімального розміру аліментів. Крім того, змінився її матеріальний стан, збільшився вік сина, його потреби та витрати. Вона вдруге зареєструвала шлюб та на утриманні має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Посилаючись на наведене та те, що відповідач зобов'язаний утримувати сина, є працездатним, просила змінити аліменти та визначити їх у розмірі 25% заробітку відповідача щомісячно.

21 серпня 2018 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги та просила визначити аліменти у розмірі ? частки всіх видів доходу відповідача щомісячно.

У судове засідання позивач не з'явилась, хоча про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Позивач була присутня в підготовчому судовому засіданні, позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав та про причини неявки суду не повідомив.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18 вересня 2013 року, що стверджується рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2013 року, яке набрало законної сили.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 24 грудня 2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що зроблено актовий запис за №2626.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2014 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і досягнення ним повноліття.

Син ОСОБА_4 проживає та зареєстрований разом з матір'ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 15.06.2018 року за №873, виданою ДП «Дружба сервіс - житло 2»».

12 лютого 2015 року позивачка вдруге зареєструвала шлюбу із ОСОБА_9, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України ОСОБА_2 від 21 березня 2015 року.

Крім сина, у позивачки народились дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 09 березня 2017 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №532 та син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 13 травня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1085.

Встановлено, що позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення трьохрічного віку.

В судове засідання відповідач не з'явився, відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представив.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимогст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3ст.181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.п.17,23постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Пред'являючи даний позов, позивач посилається на те, що змінилось її матеріальне становище, оскільки змінився рівень життя у державі, син підріс та збільшились його потреби, витрати на його утримання, забезпечення нормального рівня розвитку.

Крім того, вона вдруге зареєструвала шлюб та утриманні має сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На даний час позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 930 грн. (1860*50%/100).

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайоного суду від 15 січня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і досягнення ним повноліття.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на даний час змінилось матеріальне становище дитини, останній підріс та збільшились його потреби, витрати.

Також, змінився матеріальний стан матері, оскільки на її утриманні також перебувають малолітні діти син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5. Будь-яких доходів, крім одноразової щомісячної допомоги при народженні дитини, позивачка не отримує.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров'я задовільний, інших утриманців, крім сина ОСОБА_4 не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до переконання, що потрібно змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та визначити в розмірі ? (однієї чверті) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, аліменти у збільшеному розмірі підлягають до стягнення з моменту набрання рішенням суду законної сили, що відповідає вимогам Закону.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст.4, 10, 81, 259, 263-268, 272, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180,182,192 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 січня 2014 року.

Стягувати з ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? (однієї чверті) частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1).

Відповідач:ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2).

Повне рішення складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька