Номер провадження: 22-ц/785/7426/18
Номер справи місцевого суду: 510/693/14-ц
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області про встановлення батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до Ренійського районного суду Одеської області з позовом, який вподальшому уточнила, до ОСОБА_2, третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції Одеської області про встановлення батьківства.

В обгрунтування позову, позивач зазначала, що з 2011 року позивач зустрічалася з ОСОБА_2, у них були близькі стосунки та вони вели сімейне життя без реєстрації шлюбу до 21 травня 2013 року.

У травні 2012 року вона завагітніла, про що повідомила відповідача, який не заперечував проти свого батьківства.

ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила сина - ОСОБА_4. По-батькові син записаний за іменем її батька.

До дня народження сина, відповідач піклувався про неї, допомогав матеріально, а з грудня 2012 року, після сварки, повністю припинив будь-які стосунки з нею.

У зв"язку з наведеним просила встановити, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 24.06.2014 року відкрито провадження у справі.

09 листопада 2017 року представник ОСОБА_3 зернулася до суду із клопотанням про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 09.11.2017 року клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_5 задоволено. Призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичної експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: „Яка ймовірність того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є біологічним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2?".

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 09.11.2017 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 зазначає, що ніякого відношення до дитини він не має. За час нетривалого спільного проживання з позивачем, остання могла мати стосунки і з іншими чоловіками. Після народження позивачем дитини, про них піклувався інший чоловік, з яким позивач перебувала у тривалих близьких стосунках. Заяву про реєстрацію народження дитини позивач подала без його відома, підтвердити батьківство щодо її сина йому не пропонувала. Після реєстрації народження дитини, вона звернулася до нього з вимогою про її грошове забезпечення. Оскільки батьківство щодо сина позивача не встановлено, він запропонував їй провести генетичну експертизу для підтвердження чи спростування факту його батьківства, проте позивач відмовилася.

На даний час він перебуває на військовій службі у смт Чорнобаївка Херсонської області, у ВЧ А1604 і не має можливості прибути в КУ „Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, а також брати участь у розгляді зазначеної справи.

Крім того, в позовній заяві позивач просила усі судові витрати, пов"язані з розглядом справи, у тому числі і витрати за проведення експертизи покласти на нього, з чим він не погоджується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи клопотання представника позивача про призначення у справі судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що така експертиза має суттєве значення для розгляду вказаної справи, тим більше, що згідно пояснень відповідача, він сам пропонував позивачеві звернутися до експертної установи для проведення генетичної експертизи для підтвердження чи спростування його батьківства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦПК України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст.118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п'яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З урахуванням наведеного аналізу, можна зробити висновок, що звертатися до суду з клопотаннями про забезпечення доказів, це право учасників справи, тим більше, якщо такі докази мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила встановити, що ОСОБА_2 є біологічним батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує факт свого батьківства відносно дитини ОСОБА_4 В своїх поясненнях зазначає, що мав стосунки з позивачем ОСОБА_3, проте не визнає, що він є батьком дитини, яку народила позивач.

Разом з тим, в поясненнях та в апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він пропонував позивачеві здійснити генетичну експертизу для підтвердження чи спростування його батьківства, проте остання відмовилася.

При цьому, позивач зазначає, що таких пропозицій з боку відповідача вона не чула.

У зв"язку з тим, щоб встановити істину та не порушити інтереси відповідача, позивач просила призначити у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

На підставі чого, судом першою інстанцією правомірно клопотання представника позивача було задоволено та призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу.

Доводи апеляційної скарги, що позивач просила усі судові витрати, пов"язані з розглядом справи, в тому числі і витрати за проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи в сумі 6650,10 грн. покласти на відповідача, з чим він не погоджується, не приймаються судом до уваги, оскільки призначаючи у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, суд не покладав витрати за проведення експертизи на ОСОБА_6

Крім того, розподіл судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, вирішується судом після закінчення розгляду справи та у випадку відмови у позові, всі витрати покладаються на позивача.

Доводи апеляційної скарги, що на даний час він перебуває на військовій службі у смт Чорнобаївка Херсонської області, у ВЧ А1604 і не має можливості прибути в КУ „Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, також не приймаються судом до уваги, оскільки, ОСОБА_6 хоча і є військовослужбовцем, проте доказів, що він на даний час залучений та бере безпосередньо участь в Антитерористичній операції, не представив.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до переоцінки доказів та не спростовують правильність постановленої ухвали суду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року про забезпечення доказів - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений: 27.11.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін