гСправа № 358/1482/18 Провадження № 2/358/789/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., при секретарі Ведмеденко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду про забезпечення позову від 31 жовтня 2018 року було вирішено заборонити Приватно орендному сільськогосподарському підприємству «ім. Т.Г. Шевченка» до ухвалення рішення по справі вчиняти дії, спрямовані на користування у будь-якій спосіб, в тому числі і для сільськогосподарського використання та вирощування, виробництва сільськогосподарської продукції, шляхом обробітку, засіву, збору урожаю, тощо, земельною ділянкою площею 2,7399 га, кадастровий номер: :04:004:0005 (пай №211), що розташована на території Михайлівської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.09.2013 року, зареєстрованого за №2-284.

В даній ухвалі зазначено про негайне виконання в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з дня її постановлення незалежно від її оскарження. З метою її виконання копія ухвали була направлена до Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Однак, 16 листопада 2018 року до Богуславського районного суду Київської області надіслано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12 листопада 2018 року, з якого вбачається, що державний виконавець Савченко Т.В. керуючись п.2 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, посилаючись на те, що виконавчий документ подано до виконання не стороною виконавчого провадження.

Ознайомившись з повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 12 листопада 2018 року, суд вважає, що дане повідомлення є незаконним та безпідставним, оскільки державний виконавець Савченко Т.В. не вірно тлумачить положення п.2 ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», так як даною нормою не регламентовано про дії державного виконавця, а регламентовано про дії приватного виконавця, який має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання: в інших випадках, передбачених законом.

Разом з цим, державним виконавцем Савченко Т.В. під час прийняття рішення про повернення виконавчого документу грубо порушено вимоги чинного законодавства України, оскільки не враховано наступні норми права, а саме:

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевказані норми матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне повторно пред'явити виконавчий документ, у вигляді ухвали суду про забезпечення позову від 31 жовтня 2018 року для негайного примусового виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, ст.ст. 3,18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Повторно направити до Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області копію ухвали Богуславського районного суду Київської області про забезпечення позову від 31 жовтня 2018 року для негайного примусового виконання даного виконавчого документу.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд шляхом поданням апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_2