Ухвала

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 317/2720/16-ц

провадження № 61-17526св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

заінтересовані особи: державний виконавець державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізької області Половніков Роман Сергійович, управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року в складі судді Громової І. Б. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2017 року в складі колегії суддів: Полякова О. З., Трофимової Д. А., Кухаря С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ПоловніковаР. С., заінтересовані особи: державний виконавець державної виконавчої служби примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половніков Р. С., управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області.

Скарга мотивована тим, що 15 лютого 2016 року ОСОБА_3 отримала у Запорізькому районному суді Запорізької області виконавчий лист на виконання постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року в адміністративній справі за її позовом до управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області про визнання рішення про зменшення розміру соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям незаконним.

Отриманий нею виконавчий лист вона надала до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, у зв'язку з чим було відкрито виконавче провадження.

30 квітня 2016 року ОСОБА_3 отримала перераховану їй суму соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям в розмірі 5 800,00 грн.

Вважала, що перерахунок був здійснений не в повному обсязі, оскільки відповідно до Закону України «Про соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» вона повинна була отримати 12 974,50 грн.

З цього приводу вона неодноразово зверталась до державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ПоловніковаР. С., однак він виніс постанову від 27 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р. С. від 27 травня 2016 року про закінчення виконавчого провадження; виконавчий лист повернути до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для подальшого виконання.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у справі відсутні належні докази, які свідчили б, що неправомірними діями державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ПоловніковаР. С. порушені права та інтереси ОСОБА_3

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвали судів попередніх інстанцій скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з'ясували обставини справи, неправильно застосували норми чинного законодавства.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізької області та управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області надали заперечення на касаційну скаргу, в яких просять касаційну скаргу відхилити, а постановлені у справі ухвали залишити без змін.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р. С. від 15 лютого 2016 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністраціїЗапорізької області про визнання рішення про зменшення розміру соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям незаконним.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На виконання вимог цього Закону державний виконавець 29 березня 2016 року висунув до боржника (управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністраціїЗапорізької області) вимогу, якою зобов'язав виконати постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 09 червня 2015 року в триденний строк з моменту її отримання та надати до державної виконавчої служби завірені належним чином документи, які підтверджують виконання рішення суду. Аналогічну вимогу було висунуто й 12 травня 2016 року у зв'язку з тривалим невиконання судового рішення.

16 травня 2016 року до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надійшла відповідь управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністраціїЗапорізької області про те, що у квітні 2016 року ОСОБА_3 нараховано та виплачено недоплачену державну соціальну допомогу в розмірі 5 800,68 грн за період з 01 березня 2014 року до 28 лютого 2015 року. На підтвердження виконання рішення суду були надані розрахункові документи.

Державний виконавець перевірив виконання рішення суду, встановив, що воно було виконано, у зв'язку з чим 27 травня 2016 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду.

У статті 124 Конституції України визначено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

05 жовтня 2016 року набрали чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього Закону.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 383 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення зі скаргою і розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 384 цього Кодексу скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Тобто як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов'язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 цього Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як відомо з матеріалів справи, виконавчий лист було видано в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністраціїЗапорізької області про визнання рішення про зменшення розміру соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям незаконним.

Відповідно до частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої особи щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав документ.

ОСОБА_3 оскаржує дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого документа, який був виданий адміністративним судом, отже, цей спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на викладене ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Висновок суду касаційної інстанції узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 201/17676/16-ц (провадження № 14-305цс18).

Відповідно до статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 27 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 29 травня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Роз'яснити ОСОБА_3, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В.М. Сімоненко

С.П. Штелик