Справа № 274/5839/16-ц
провадження № 2/0274/425/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Замеги О.В.,

з участю секретаря - Павлюк-Жук А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 предявила позов до ОСОБА_2, і просить стягнути з відповідача 46 764,53 грн. інфляційних втрат та 275 935,17 грн. 3 % річних за невиконання судового суду про стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову вказала, що 10 травня 2011 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинув її син - ОСОБА_3. 1 серпня 2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 2 КК України у звязку із застосуванням до нього амністії. За рішенням суду з відповідача ОСОБА_2 на її користь стягнуто матеріальні збитки в сумі 26 860,87 грн. та моральну шкоду в сумі 25 000,00 грн.. 18.11.2014 державним виконавцем відділу ДВС відкрито виконавче провадження про примусове стягнення боргу. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду та станом на 28.07.2016 року залишок боргу складає 45 490,79 грн..

Вважає, що невиконане відповідачем грошове зобовязання, яке виникло на підставі судового рішення про стягнення на її користь 45 490,79 грн є підставою для стягнення з нього інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до письмових заперечень відповідача проти позову відповідач позовні вимоги не визнав з тих підстав, що положення статті 625 ЦПК України не застосовується до деліктних правовідносин, а з рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають. Окрім того рішення суду про стягнення з нього боргу виконується відповідно до закону(а.с. 22).

Ухвалою судді від 30.12.2016 відкрито провадження у справі суддею Щербаком Д.С.

Ухвалою суду від 04.07.2017 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді заборони виїзду за кордон відмовлено.

У звязку із закінченням повноважень у судді Щербака Д.С. ухвалою судді від 08.06.2017 справа прийнята до провадження суддею Замегою О.В..

26 березня 2018 року у справі проведено підготовче засідання.

У відкритому судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 позов підтримали.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечила.

В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог - Бердичівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_6 покладається на розсуд суду.

Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 квітня 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 26 860 гривень 87 копійок майнової шкоди та 25 000 гривень у відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином, внаслідок загибелі в ДТП сина позивачки (а.с. 11, 22-25).

На виконання рішення Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області ОСОБА_1 видано виконавчий лист, який нею предявлено до виконання 14.11.2014 року(а.с. 9 - 10).

Відповідно до постанови державного виконавця від 18.11.2014 ОСОБА_2 встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 25.11.2014 року(а.с. 10).

Рішення суду добровільно не виконано та у примусовому порядку з відповідача щомісячно стягуються грошові кошти. Станом на 25.11.2016 року борг за рішенням суду складав 45072,61 грн.(а.с . 148-159)

Суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності правових підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, виходячи з наступного.

Стаття 625 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України, входить до розділу I «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення зобовязання встановлює завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до частини 5 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Оскільки з відповідача за рішенням суду на користь позивачки стягнуто грошові кошти у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, позивач вправі вимагати сплати 3% річних та інфляційних втрат за невиконане (несвоєчасно виконане) грошове зобовязання.

Такі висновки узгоджуються з висновками ВСУ у Постанові від 1 жовтня 2014 року у справі № 113 цс 14.

Відповідно до позовних вимог, ОСОБА_1Б просить стягнути 3 % річних у розмірі 275 935,17 грн. та інфляційну складову в розмірі 46764, 53 грн. за період з 18 листопада 2014 року (дата відкриття виконавчого провадження) по 25 листопада 2016 року, нараховану на суму боргу, що існувала станом на 28 липня 2016 року(а.с. 3).

Позовні вимоги до закінчення підготовчого засідання не були зменшені чи збільшені.

Суд не погоджується з зазначеним позивачкою періодом нарахування 3 % та інфляційних втрат, а також сумою боргу, оскільки примусове виконання рішення розпочато 25.11.2014, що вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження та сума боргу станом на 25.11.2016 року складала 45072,61 грн..

А тому, суд стягує 3 % річних та інфляційну складову за вказаний період, виходячи із бору 45072,61 грн..

Окрім того, позивачкою невірно обраховано 3% річних та інфляційну складову боргу.

Розмір 3% річних від невиконаного грошового зобовязання за період з 25.11.2014 до 25.11.2016 складає 2704.72 грн. (45072,61 *3/100/365*731), де 45072,61 грн. сума невиконаного грошового зобовязання, 731 кількість днів прострочення.

Розмір боргу з урахуванням інфляційної складової обраховується шляхом множення суми боргу на сукупний індекс інфляції за період прострочення боргу.

Сукупний індекс інфляції обраховується за формулою ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості

За період з 25.11.2014 до 25.11.2016 року сукупний індекс інфляції склав 1.644. Отже інфляційна складова на суму боргу в розмірі 45072,61 грн. за цей період становить 29017.74 грн. (45072,61 *1,644-45072,61 ).

Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 29017.74 грн. - інфляційних втрат та 2704.72 грн. - 3% річних за невиконане грошове зобовязання у розмірі 45 072, 61 грн. за період з 25.11.2014 до 25.11.2016, а всього 31722,46 грн..

Відповідно до положень статті 141 ЦПК з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,2 грн..

Керуючись статтями 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РПОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 29017.74 грн - інфляційних втрат та 2704.72 грн - 3% річних за невиконане грошове зобовязання у розмірі 45 072, 61 грн за період з 25.11.2014 до 25.11.2016, а всього 31722,46 грн..

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РПОКПП НОМЕР_1) в дохід держави 551,2 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає, ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючий за адресою: м. Бердичів, Свердлова. 59, кв. 103, РНОКПП НОМЕР_1.

Головуючий: О.В. Замега