Ухвала

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 591/5784/16-ц

провадження № 61-10719 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

До Верховного Суду25 січня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (далі - ТОВ «Сумитеплоенерго») подало касаційну скаргу на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року з пропуском двадцятиденного строку, установленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року, в якій просило оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ТОВ «Сумитеплоенерго» просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки 14 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ подано касаційну скаргу на вищевказані судові рішення. Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 5 січня 2018 року касаційну скаргу Верчак Ю. В., подану в інтересах ТОВ «Сумитеплоенерго», на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України. Вказану ухвалу отримано заявником 18 січня 2018 року, про що свідчить копія супровідного листа з відміткою. Після отримання вказаної ухвали, ТОВ «Сумитеплоенерго» усунуло недоліки, а саме: на підставі статті 58 ЦПК України касаційну скаргу підписано директором ТОВ «Сумитеплоенерго» - Васюнін Д. Г.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ТОВ «Сумитеплоенерго» пропущено з поважних причин, оскільки первісну касаційну скаргу було подано в установлений частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 рокустрок і ТОВ «Сумитеплоенерго» після усунення недоліків у розумний інтервал часу вдруге звернулося із касаційною скаргою, вважаємо за можливе його поновити.

Однак, дослідивши матеріали касаційної скарги ТОВ «Сумитеплоенерго», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості.

Заявник оскаржує у касаційному порядку рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року, якими відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості у розмірі 12 514 грн 34 коп. та судових витрат.

Отже, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ТОВ «Сумитеплоенерго» подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, статтею 260, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, статтею 390, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» строк на касаційне оскарження рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 4 жовтня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 29 листопада 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь