РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2018 року Провадження №2/425/441/18

Справа №425/1743/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.06.2017 року помер її батько ОСОБА_2, після смерті якого залишилася спадщина: житловий будинок розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. Бузковий (ОСОБА_3), 33. 1/2 частку вказаного будинку батько позивача придбав на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1967 року у ОСОБА_4А, а за договором про уточнення ідеальних часток від 04.07.1972 року ОСОБА_2 став володіти 12/25 частинами будинку. 10.12.1986 року ОСОБА_2 придбав у

ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу належні їй 13/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. Бузковий

(ОСОБА_3), 33 та став володіти 25/25 частинами вказаного будинку. Позивач, як спадкоємиць ОСОБА_2, звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на право власності на спадкове майно, однак отримала відмову, оскільки при вивченні наданих нею документів, необхідних для оформлення спадщини було зясовано, що у документах, які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме у договорі про уточнення ідеальних часток, існує виправлення, що суперечить п. 2 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

У звязку з вищевикладеним, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,

пров. Бузковий (ОСОБА_3), 33, в порядку спадкування за законом після смерті

ОСОБА_2, який помер 06.06.2017 року.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ОСОБА_6), 33, що підтверджується копією паспорту, довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.06.2017 року, виданої центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 07.06.2018 року № 13969 (а.с. 4-5, 21, 60-61).

14 квітня 1968 року народилася ОСОБА_7, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_8, яка 01.11.2000 року уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на «Набока», що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 І-ЯК № 340076 від 13.05.1968 року, відповідний запис № 303 та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.02.2018 року № 1 (а.с. 6, 7, 59-зворот, 62).

На підставі договору купівлі-продажу від 13.11.1967 року, реєстровий № 3846, договору про уточнення ідеальних часток від 14.07.1972 року, реєстровий номер 1899, договору купівлі-продажу від 10.12.1986 року, зареєстрованого в реєстрі під

№ 3669, реєстраційного напису від 05.09.1988 року, реєстровий номер 3017 та згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради від 15.02.2018 року № 152, 12/25 частин та 13/25 частин будинку, розташованого за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. Бузкови (ОСОБА_6), 33 належать ОСОБА_2 (а.с.8-16, 22).

ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинок № 33 по

пр. Бузковий (ОСОБА_3) в м. Рубіжному Луганської області, що підтверджується копією технічного паспорту від 19.05.1989 року, інвентарний номер 3546 (а.с.18-19).

Після смерті 06.06.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 21.11.2017 року звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим було заведено спадкову справу № 328/2017, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.06.2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 461, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 21.11.2017 року № 49958311 (а.с.20, 56, 57, 61- зворот).

16.03.2018 року позивач звернулася до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.03.2018 року, їй було відмовлено, оскільки при вивченні наданих ОСОБА_1 документів, необхідних для оформлення спадщини було зясовано, що у документах, які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме у договорі про уточнення ідеальних часток, посвідченого Рубіжанською державною нотаріальною конторою 04.07.1972 року, під реєстровим №1899, існує незастережне виправлення, що суперечить п.2 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (а.с. 23, 55).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так з матеріалів справи вбачається, що позивач на час смерті спадкодавця проживала разом з останнім (а.с.21, 56-зворот), а також подала заяву про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори (а.с. 56).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок є незастережне виправлення у договорі про уточнення ідеальних часток, посвідченому Рубіжанською державною нотаріальною конторою 04.07.1972 року, під реєстровим №1899, яке суперечать п. 2 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Однак, суд зазначає, що згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради та технічного паспорту, будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. Бузкови (ОСОБА_6), 33 повністю належить спадкодавцю.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину, однак оформити її не може у звязку з обставинами, які не залежать від неї.

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач прийняла спадщину, яка належала її батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, пров. Бузковий (ОСОБА_6), 33, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, пров. Бузковий (ОСОБА_3), 33) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 06 червня 2017 року, на житловий будинок № 33 по пров. Бузковий (ОСОБА_6) в м. Рубіжному Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28 листопада 2018 року.

Суддя Є.О. Романовський