Справа № 128/2942/18
УХВАЛА

23 листопада 2018 року м.Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким:

1.Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04.07.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття, за виконавчим листом, виданим Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2016 р. №128/2532/16-ц.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

Оглядом матеріалів даної позовної заяви було встановлено, що вона подана з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не уточнені відповідно до норм, що регулюють спірні правовідносини та з позову не вбачається, що у ньому наявний спір про право, що є складовою позовного провадження.

Ухвалою судді від 01 листопада 2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, терміном 10 днів з дня отримання позивачем даної ухвали. Також позивачу було розяснено, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

22 листопада 2018 року позивачем було подано на адресу суду уточнюючу позовну заяву, в якій вона посилається на те, що підставою для збільшення розміру аліментів, є зміни в сімейному законодавстві України, а саме, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тоді як за рішенням Вінницького районного суду від 22.07.2016 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу вищезазначеного вбачається, що вимоги ухвали судді від 01 листопада 2018 року позивачем виконані не в повному обсязі, оскільки позивачем в уточнюючій позовній заяві не зазначено, якими саме діями відповідача порушено її права, оскільки аліменти державний виконавець відраховує з відповідача в частці, яку позивач не просить суд збільшити, а не в відсотковому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин вважаю дану позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Частиною 5 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ І.А.Ганкіна