Ухвала

Іменем України

12 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 359/8098/15-ц

провадження № 61-16303ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), БілоконьО. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у складі головуючого судді Борець Є. О., від 11 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області, у складі колегії суддів: Кулішенка Ю. М., Ігнатченко Н. В., Сушко Л. П., від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ НАСК «Оранта»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПАТ «СК«Українська страхова група»), про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1. 13 квітня 2015 року у м. Борисполі по вул. Київський шлях сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження. Розмір майнової шкоди, спричиненої ОСОБА_6 пошкодженням його автомобіля, склав 50 469, 00 грн. Винною особою у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди була визнана ОСОБА_4, яка, керуючи автомобілем марки «Jeep Compass», реєстраційний номер НОМЕР_2, не була уважною, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення із автомобілем марки «Kia Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_8, який рухався попереду у попутному напрямку, після чого автомобіль марки «Kia Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_3, зіткнувся з автомобілем марки «Toyota Prado», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_7, який також рухався попереду у попутному напрямку, і після цього автомобіль марки «Toyota Prado», реєстраційний номер НОМЕР_4, зіткнувся з автомобілем ОСОБА_6

Під час розгляду справи ОСОБА_6 змінив позовні вимоги, так як після проведення судової транспортно-трасологічної експертизи дійшов до переконання, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_7, а не ОСОБА_4, у зв'язку з чим просив суд стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» майнову шкоду у розмірі 44 109, 00 грн, а з ОСОБА_7 - 6 360, 00 грн, а також витрати на проведення автотоваро-знавчого дослідження у розмірі 750, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 5000, 00 грн.

11 серпня 2017 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постановою Апеляційного суду Київської області рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року залишено без змін.

Суди встановили, що ОСОБА_7 не винен у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

10 березня 2018 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 було подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року.

03 квітня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

05 квітня 2018 року справу розподілено судді-доповідачу.

Згідно положень статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга подана без дотримання процесуального строку, передбаченого на касаційне оскарження.

Разом з цим, подана касаційна скарга містить клопотання, в якому особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити процесуальний строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що пропуск строку на касаційне оскарження було зумовлено невчасним отриманням копії оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції, про що надано відповідні докази, зокрема супровідний лист апеляційного суду та фотокопію поштового конверту, які свідчать про те, що заявнику копію постанови Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року було направлено 22 лютого 2018 року. Також заявник вказує про те, що копію вказаного судового рішення було отримано 02 березня 2018 року.

Процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд знайде підстави для його поновлення.

Наведена заявником підстава для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є поважною, оскільки невчасне отримання копії судового рішення унеможливило дотримання заявником строку, передбаченого ЦПК України, для звернення із касаційною скаргою.

Доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку передбаченого на касаційне оскарження є обґрунтованими та підтверджені наданими доказами, у зв'язку з чим заявлене клопотання підлягає задоволенню.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ОСОБА_6 позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що районний та апеляційний суди повно і всебічно не з'ясували обставини справи та дійшли безпідставного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегії суддів дійшла наступного висновку.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення у справі, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6, оскільки не встановлено вини ОСОБА_7 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, натомість встановлено, що винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіянні шкоди позивачу є ОСОБА_4, однак позивачем в уточненій позовній заяві вимоги до останньої не пред'являлись, а правом уточнення позовних вимог та пред'явлення позовних вимог до ОСОБА_4 позивач не скористався.

За правилами частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, 2004 року, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналогічна норма міститься у частині шостій статті 82 чинного ЦПК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за статтею 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за статтею 124 КУпАП закрито, у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2015 року ОСОБА_4 була визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №8828/16-52 від 08 грудня 2016 року оцінений судами критично, з наведенням у судових рішеннях мотивів його відхилення.

Встановивши відсутність вини ОСОБА_7 у заподіянні майнової шкоди позивачу, суди першої та апеляційної інстанцій вірно виходили з відсутності правових підстав для покладення на ОСОБА_7 відповідальності за заподіяну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судами апеляційної та першої інстанцій норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права, при цьому доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищевказаних норм матеріального права та їх тлумачення судами, а зводяться до переоцінки доказів.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постановою Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року не вирішувалось питання про відшкодування майнової чи моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за рахунок ОСОБА_4 Заявник у поданій касаційній скарзі просить задовольнити позовні вимоги позивача, однак ОСОБА_6 не уповноважував ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5 на оскарження ухвалених у справі судових рішень від його імені, при цьому сам позивач не оскаржує у касаційному порядку ухвалені судові рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4, яке подано представником ОСОБА_5, про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_8, ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта