Справа №173/31/18
Провадження №2/173/372/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 26.02.2018 року

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок А1 з господарськими спорудами 1965 року побудови, розташованого за адресою: вул.. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а також літню кухню Б1- площею 33.2 кв.м., гараж Г-1 площею 21.3 кв.м., сарай В1- площею 19.9 кв. м., після смерті ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 15.06.2012 року померла його хрещена мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Після смерті ОСОБА_4, залишилось спадкове майно, яке складається з домоволодіння, розташованого за адресою: вул.. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

06.04.2012 року ОСОБА_4Г склала заповіт на його ім'я.

Після смерті ОСОБА_4, він звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 14.08.2013 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду.

Справа слухалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем подана заява згідно якої сільська рада будь-яких заперечень проти визнання права власності на будинок за позивачем.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що 15.06.2012 року померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_4, відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по за адресою: вул.. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 14.08.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. .

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Мишуринрізької сільської ради земельна ділянка розміром 0.25 га.., на якій розташоване домоволодіння ОСОБА_4Г, за адресою: вул.. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області передана останній у власність згідно рішення виконкому 3 13 від 15.03.1996 року.

Таким чином судом встановлено, за життя у покійної ОСОБА_4, виникло право власності на вищезазначений будинок. Проте, у померлої відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. При цьому позивачу невідомо чи отримувала ОСОБА_4. свідоцтво про право власності на будинок, чи ні.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та ним свідоцтва про право власності на майно, яке ним вже отримане.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що 06.12.2012 року ОСОБА_4, склала заповіт на ім'я позивача, згідно якого все своє майно де б воно не знаходилось і з чого не складалось і взагалі все, що буде належати їй на день смерті та на що вона матиме право по закону заповіла позивачу, що підтверджується копією заповіту. Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4

Згідно копії спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4Г,. звертався до державного нотаріуса лише один позивач. Інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині судом не встановлено. Так як у встановлений законом шестимісячний строк інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, до державної нотаріальної контори не подали.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок А1 1965 року побудови, розташований за адресою: вул.. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б1- площею 33.2 кв.м., гараж Г-1 площею 21.3 кв.м., сарай В1- площею 19.9 кв. м., розташовані на земельній ділянці 0.2500 га., після смерті ОСОБА_4, померлої 15.06.2012 року.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 б/н с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок А1, 1965 року побудови, розташований за адресою: вул. 219 танкової бригади, 54 с. Мишурин Ріг Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня Б1- площею 33.2 кв.м., гараж Г-1 площею 21.3 кв.м., сарай В1- площею 19.9 кв. м., розташовані на земельній ділянці 0.2500 га., після смерті ОСОБА_4, померлої 15.06.2012 року

Витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстровано 26.02.2018

Оприлюднено 21.03.2018

Дата набрання законної сили 29.03.2018 року