Справа № 569/4066/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про припинення права користування житловим приміщенням з подальшим зняттям з реєстраційного обліку,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про припинення права користування житловим приміщенням з подальшим зняттям з реєстраційного обліку звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та припинити ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_3, ОСОБА_4 право користування житловим приміщенням квартирою №1-в в будинку №24 по вул.Осипова в м.Рівне з подальшим зняттям з реєстраційного обліку та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 не зявились, однак подали до суду письмовий відзив на позов у якому зазначили, що вони визнають позовні вимоги позивача й не заперечують проти припинення права користування спірною квартирою, оскільки по факту вони вже не користуються нею більше як 6 місяців та зняття їх з реєстрації, однак лише з мотивів того, що позивач є власником даної квартири і вони не належать до членів його сімї, а не з мотивів руйнування його власності чи створення заборгованостей по комунальних платежах.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, 08 травня 2009 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 (позивачу по справі) квартиру АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором дарування квартири від 08 травня 2009 року, посвідченим ОСОБА_6, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1349 з якого вбачається, що ОСОБА_5 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) уклали цей договір про таке: за цим договором дарувальник передає майно у власність обдарованого безоплатно. Квартира, що відчужується за даним договором розташована в АДРЕСА_2.

З дослідженого в судовому засіданні витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22712933 виданого 13 травня 2009 року КП Рівненське МБТІ вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_3 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування /ВМЕ №601505, ВМЕ №601506 р № 1349 / 08.05.2009 / приватний нотаріус ОСОБА_6 Рівненського міського нотаріального округу на праві приватної власності.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача відповідач ОСОБА_2 вселилась у спірну квартиру, як член сімї колишнього власника батька ОСОБА_5 і продовжувала проживати в цій квартирі разом з своєю дочкою ОСОБА_3 та онуком ОСОБА_4

Дані обставини встановлені рішенням Рівненського міського суду від 18 березня 2016 року по цивільній справі №569/13401/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_4 в особі ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 про усунення перешкод у володінні та користуванні власністю шляхом виселення, залишеного без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 19 травня 2016 року, які в силу ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують доказування. Крім того, рішенням Рівненського міського суду встановлено, що відповідачі, які фактично були членами сімї колишнього власника квартири та проживали протягом певного часу з ним у квартирі, набули в силу ст.405 ЦК України право користування такою квартирою.

Відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до ст.403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Власник земельної ділянки має право вимагати припинення сервітуту, якщо він перешкоджає використанню цієї земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Сервітут може бути припинений в інших випадках, встановлених законом.

Щодо істотних обставин, які на даний час існують та можуть бути підставами для припинення відповідачами права користування спірною квартирою слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В судовому засіданні було встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 та членів її сімї є у приватній власності ? частини житлового будинку №122 та надвірних будівель, що знаходяться за адресою Рівненська область Рівненський район с.Олександрія, вул.Святопреображенська. Площа житлового будинку №122 половина якого належить відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності становить житловою площю 48,9 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м. Дані обставин підтверджуються дослідженим в судовому засіданні договором дарування від 10 грудня 2012 року та витягом про державну реєстрації прав №36750765 від 15 грудня 2012 року.

Водночас, позивач потребує вищевказану квартиру для особистого проживання та проживання членів його сімї, оскільки на даний момент він зі своєю сімєю змушені проживати у батьків дружини.

Як встановлено в судовому засіданні до позивача перейшло право власності на квартиру АДРЕСА_4, відповідачі по справі не були і не є членами сімї позивача, отже їх право користування спірним житловим приміщенням підлягає припиненню.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, визнаними відповідачами, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1409,60 грн. згідно квитанцій, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,12,81,82,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.401-405 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про припинення права користування житловим приміщенням з подальшим зняттям з реєстраційного обліку задоволити.

Припинити ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_3, ОСОБА_4 право користування житловим приміщенням квартирою №1-в в будинку №24 по вул.Осипова в м.Рівне з подальшим зняттям їх з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н., зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3 солідарно на користь ОСОБА_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1409,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :