Справа № 191/2356/17
Провадження № 2/191/1206/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа: виконавчий комітет Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майна в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа: виконавчий комітет Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майна в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що 13 червня 1999 року помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого залишилось майно, в тому числі і гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, належний йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 25.02.2002 року, на підставі рішення Синельниківської міської ради від 16.01.2002 року за №5. 26.06.2017 року позивач звернулась до ОСОБА_3 синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після померлого 13.06.1999 року ОСОБА_4, однак в цей же день отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із не зазначенням у правовстановлюючому документі номеру гаражу. Згідно довідки КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області №447 від 11.05.2017 року гараж, 1972 року будівництва, згідно виписки з рішення виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів №7 від 12.04.1972 року, не є самочинно збудованим. В звязку із викладеним позивач ОСОБА_1, просить суд визнати за нею право власності на гараж Г-1, загальною площею 18,4 кв.м, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, в порядку спадкування за законом, після смерті 13.06.1999 року ОСОБА_4.

Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До початку проведення судового засідання позивач та її представник надали суду заяви про розгляд справи без їх присутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позову та відсутність заперечень проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 Синельниківської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Від представника виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області надано заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно абз. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Копією свідоцтва серії І-КИ №251732, виданого 14 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті 13 червня 1999 року у м. Синельникове спадкодавця ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, який складається із Г-1, в цілому належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності від 25 лютого 2002 року, виданого на підставі рішення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 16.01.2002 року №5, зареєстрованого 25.02.2002 року Синельниківським БТІ за реєстром №834.

Відповідно до довідки, виданої КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 11.05.2017 року зазначено, що вищевказаний гараж, зареєстрований за ОСОБА_4, не є самочинно збудованим, а поштова адреса щодо нумерації не присвоювалася (а.с.7).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із наданої суду копії спадкової справи №195/2017 до майна померлого13 червня 1999 року ОСОБА_4, із заявою про прийняття спадщини звернулася 26 червня 2017 року ОСОБА_1, яка є його дружиною, що встановлено з наданої суду копії свідоцтва про одруження серії І-УР №920971. Окрім того, в спадковій справі наявна копія заповіту ОСОБА_4, складеного на імя спадкоємця ОСОБА_2 щодо майна у виді транспортного засобу. Розпорядження спадкодавцем ОСОБА_4 щодо нерухомого майна, а саме: гаража, відсутнє.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті 13.06.1999 року ОСОБА_4, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина ОСОБА_1 Іванівна.Однак, постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 26.06.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому13.06.1999 року ОСОБА_4, у звязку тим, що у правовстановлюючому документі свідоцтвіпро право власності на гараж, виданому 25.02.2002 року виконавчим комітетом Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про що зроблено запис в реєстрову книгу БТІ №1, за реєстровим №834 станом на 25.02.2002 року, не зазначено номер гаражу.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що спадкове майно ОСОБА_4, а саме: гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, належить спадкодавцю ОСОБА_4 на відповідній правовій підставі, про що суду надано належні докази, однак відсутність його нумерації, присвоєння якої згідно наданих відомостей БТІ передбачено не було,не може бути перешкодою у реалізації спадкових прав позивача, тому позовні вимоги спадкоємця-позивача першої черги в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ст. 1261, ч. 5 т. 1268, ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, - УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на гараж (Г-1), загальною площею 18,4 кв.м., розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Виконкомівська, в порядку спадкування за законом після смерті 13 червня 1999 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5