ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 399/613/17,4-с/399/5/17

провадження № 22-ц/781/502/18

Головуючий у суді І-ї інстанції Лях М.М.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дуковського О.Л., Кіселика С.А.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни на ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року про задоволення скарги ОСОБА_3 на дії начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни по виконавчому провадженні № 51696341,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив суд визнати дії начальника Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області Клименюк Н.В. щодо винесення постанови ВП № 5169634 від 01.08.2017 року про розшук майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа № 399/413/16-ц від 29.06.2016 року, виданого Онуфріївським районним судом Кіровоградської області, неправомірними та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування скарги зазначав, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2016 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час його навчання починаючи з 23.05.2016 року до закінчення навчання, тобто по 30.06.2019 року включно, а у випадку припинення навчання ОСОБА_5, до дати припинення.

На виконанні в Онуфріївському РВ ДВС ГТУЮ Кіровоградської області знаходиться виконавчий лист № 399/413/16-ц від 29.06.2016 року, виданий Онуфріївським районним судом Кіровоградської області на виконання вказаного рішення суду.

08.08.2017 року ОСОБА_3 отримано постанову Онуфріївського РВДВС ГТУЮ Кіровоградської області від 01.08.2017 року про розшук майна боржника. Вказана постанова мотивована тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів і на боржника зареєстровано автомобілі НОМЕР_1 та КАМАЗ 45144 д/н НОМЕР_2. В домоволодінні вказаних автомобілів не виявлено.

З оскаржуваною постановою не згодний, оскільки вона є передчасною, між сторонами виконавчого провадження є спір про розмір заборгованості по аліментах, у зв'язку з чим вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року скаргу задоволено. Визнано дії начальника Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни в частині винесення постанови про розшук майна боржника від 01 серпня 2017 року по виконавчому провадженні № 51696341 неправомірними. Скасовано постанову начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни про розшук майна боржника від 01 серпня 2017 року по виконавчому провадженні № 51696341.

Додатковою ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Н. ставиться питання про скасування ухвали суду з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і відмову у задоволенні скарги. Зазначено, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. В зв'язку з несплатою боржником заборгованості, з метою захисту прав стягувача та дитини, на утримання якої стягуються аліменти, для уникнення відчуження майна боржника було винесено постанову про арешт майна, яку направлено до територіального сервісного центру (а.с.24,79). Боржнику щоразу при направлені розрахунків заборгованостей нагадувалося про його обов'язок. Боржник не реагував. Про даний факт повідомлялося суду. Коштів на рахунках боржника не виявлено. Згідно довідки територіального центру на боржника зареєстровано 2 автомобілі. Боржник самостійно не виконав рішення суду. 01.08.2017 року. Було здійснено вихід за адресою проживання боржника, вказаною в виконавчому документі (АДРЕСА_1) для опису автомобілів у відповідності до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження». Встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, зареєстровані на його ім'я автомобілі не виявлено. По даному факту було складено акт державного виконавця (а.с.63). Було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобілів, зареєстрованих на ім'я боржника. Тобто, виникла необхідність оголосити автомобілі в розшук.

В апеляційній скарзі наголошується, що відповідно до законодавства державний виконавець не може володіти даними стосовно вартості транспортних засобів, тому передбачено обов'язок державного виконавця залучити для оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. При задоволенні скарги та визнанні дій державного виконавця неправомірними судом першої інстанції не враховано, що постанову про розшук майна боржника винесено у відповідності до діючих норм законодавства України, в межах повноважень державного виконавця.

Стягувач ОСОБА_4 до апеляційному суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.152).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно підпункту 9 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Н.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника боржника - ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: и мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент винесення постанови про розшук майна боржника у державного виконавця не було потреби у вчиненні таких дій відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про арешт майна боржника не була реалізована державним виконавцем, тому оскаржувана постанова про розшук майна боржника є передчасною і неправомірною та підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції зазначив, що відпоавідно до законодавства у разі необхідності, державний виконавець може оголосити розшук транспортних засобів. Але при цьому, повинен виконати ряд дій по виконанню рішення суду, а саме з'ясувати у власника або органу державної реєстрації про наявність та належність транспортних засобів, їх місце знаходження, та вжити заходів по виконанню рішення іншим шляхом, і тільки після цього, у разі необхідності, якщо місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника невідоме, може оголосити розшук транспортних засобів.

Разом з тим, державним виконавцем при винесенні постанови про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника не було проведено опису майна боржника, який здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна, що свідчить про те, що вказана постанова не була реалізована державним виконавцем.

Суд першої уваги звернув увагу, що державним виконавцем не було надано доказів про необхідність застосування даної дії, а саме розшуку майна, зокрема транспортних засобів, боржника, вартості оголошеного у розшук майна, що перешкоджає дати оцінку співмірності заборгованості та доцільності вчинення таких дій державним виконавцем по її стягненню.

З такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись через їх безпідставність і необгрунтованість.

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2016 року стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на час навчання дитини починаючи з 23.05.2016 року до закінчення навчання, тобто по 30.06.2019 року включно, а у випадку припинення навчання ОСОБА_5 до дати припинення. Судове рішення набрало законної сили (а.с.8-10).

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 399/413/16-ц від 29.06.2016 року (а.с.54)

На підставі виконавчого листа № 399/413/16-ц від 29.06.2016 року Онуфріївським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області 18.07.2016 року відкрито виконавче провадження № 51696341 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 аліментів (а.с.55).

В ході виконання судового рішення державним виконавцем були зроблені запити до Пенсійного Фонду України, Державної фіскальної служби України, Земельного відділу, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.56-59, 61).

Відповідно інформації Онуфріївського відділення Олександрійської ОДПІ від 16 листопада 2016 року згідно пред'явленої книги обліку доходів і витрат ФОН ОСОБА_3 за період з травня по вересень 2016 року витрати перевищили доходи на 22137,53 грн. Проте в деяких місяцях ФОН ОСОБА_3 отримував дохід від підприємницької діяльності. Онуфріївське відділення Олександрійської ОДНІ ГУ ДФС у Кіровоградській області не має можливості надати суму заробітку (доходу) фізичної особи підприємця ОСОБА_3 так як не володіє даною інформацією (а.с.66).

Згідно копії інформаційної довідки з ДРРПНМ та реєстру прав власності на нерухоме майно в оренді ОСОБА_3 перебувають земельні ділянки, розташовані на території Попівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, власником яких є Держава Україна в особі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, у приватній власності знаходяться квартира за адресою: АДРЕСА_2, та земельна ділянка площею 2 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. На все належне боржнику майно накладено арешт (а.с.68-75).

Державним виконавцем виявлено, що ОСОБА_3 належать автомобілі: НОМЕР_3 та КАМАЗ 45144 д/н НОМЕР_2 (а.с.59-60).

24.01.2017 року начальником Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 (а.с.24,79).

01.08.2017 року начальником Онуфріївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області винесено постанову про розшук майна боржника. Вищевказана постанова мотивована тим, що на ім'я боржника, який ухиляється від сплати аліментів, зареєстровано автомобілі НОМЕР_1 та КАМАЗ 45144 д/н НОМЕР_2 (а.с. 12-13, 25).

У день винесення постанови про розшук транспортного засобу державним виконавцем було складено акт, згідно якого боржник за адресою АДРЕСА_1 не проживає, його майна не виявлено, автомобілі, зареєстровані на боржника, за вказаною адресою також відсутні (а.с. 23, 63).

Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 за період з 23.05.2016 року по 01.01.2017 року становить у розмірі 66906,50 грн. (а.с.62).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України (2004 р. в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) та ст. 81 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення (в редакції 2004 року яка діяла на час розгляду справи), що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, в редакції 2004 року яка діяла на час розгляду справи, та ст. 447 ЦПК (в редакції Закону № 2147-VIІІ) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не виконав у добровільному порядку рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 03 червня 2016 року, зобов'язання перед ОСОБА_4 щодо сплати аліментів на сина не виконує, сума заборгованості по аліментам складає 66 906,50 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що державним виконавцем під час виконавчого провадження № 51696341 з примусового виконання виконавчого листа № 399/413/16-ц від 29.06.2016 року дотримано вимог ст. 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження», неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинено виконавчі дії, направлені на встановлення наявності (відсутності) майна у боржника, в межах повноважень вказаного Закону, з метою забезпечення реального виконання судового рішення проведено розшук та арешт майна боржника.

Натомість, боржник ОСОБА_3 не використовує надані йому ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» права, та не виконує передбачені цим Законом обов'язки.

Оскаржуване судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

Передбачені ч. 2 ст. 451 ЦПК України підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця відсутні.

Враховуючи, що оскаржувані рішення і дії були прийняті і вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, відповідно до вимог ч. 3 ст. 451 ЦПК України суд ухвалює нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Н.В., у виконавчому провадженні № 51696341, за її необґрунтованістю і безпідставністю.

Відповідно до вимог ст.ст. 139, 141 ЦПК України на скаржника необхідно покласти витрати, понесені державною виконавчою службою на сплату судового збору в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 06 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Клименюк Наталії Володимирівни по виконавчому провадженні № 51696341 відмовити.

У відшкодування судових витрат стягнути з ОСОБА_3 на користь Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області сплачений судовий збір 1600 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 20 березня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Дуковський

С.А. Кіселик