Справа № 444/118/18
Провадження № 2/444/403/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.07.2016 року померла його дружина ОСОБА_3 на день смерті якої вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку, який зведено в 1963 році та який фактично дружина успадкувала після смерті її батьків: ОСОБА_4, який помер 12.11.2012 року та ОСОБА_5, яка померла 28.01.2013 року, однак не оформила із- за хвороби.

Зазначає, що факт перебування ним в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 1994 року стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 082683 виданим ОСОБА_2 сільською радою. Дошлюбне прізвище дружини «Смалюх», яке нею було змінено у звязку з одруженням.

Стверджує, що як спадкоємець першої черги за законом він звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 713/2017, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на будинок на імя померлої, яка фактично прийняла спадщину після смерті батьків, але не оформила її, про що видано постанову 22.12.2017 року за № 2687/01-16 та розяснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно.

Позивач вказує, що право власності двору було фактично зареєстровано в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради, які на той час свідчили про реєстрацію власності на будинок. Однак, звернувшись до ОСОБА_2 сільської ради щодо оформлення права власності на будинок на імя спадкодавця йому розяснено про судовий порядок визнання права власності, оскільки, у звязку із смертю, відповідно до ст. 25 ЦК України, спадкодавець втратила цивільну дієздатність, а відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» з 01.01.2013 року реєстрація права власності можлива лише за рішенням суду.

Зазначає, що інших спадкоємців на спадкове майно немає, а тому просить визнати за ним, ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.07.2016 року, право власності на житловий будинок № 13 по вулиці Обєднана в с. Кіпті, Жовківського району Львівської області, загальна площа якого становить 90,3 кв. м, житлова площа- 38,7 кв. м, допоміжна 51,6 кв. м в.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, зазначивши, що з рішенням суду згідні, повністю довіряють та відзив у якому зазначили, що заперечень проти позовних вимог не мають.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявився, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі.

Оскільки учасники в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 439599 виданого ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області 25.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 24.07.2016 року. До дня смерті вона проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1644 від 11.12.2017 року.

З довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1642 від 11.12.2017 рокувбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 до дня її смерті, а саме 24.07.2016 року, і вели спільне господарство в с. Кіпті, Жовківського району Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрували шлюб з ОСОБА_3 11.06.1994 року у ОСОБА_2 сільській раді Жовківського району Львівської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 10, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СГ № 082683 виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області. Дошлюбне прізвище дружини- Смалюк, яке нею було змінено у звязку з одруженням.

З копії свідоцтва про народження серії 1-АВ № 329155 вбачається, що батьками ОСОБА_6 були ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Батько ОСОБА_3 ОСОБА_7 помер 12.11.2012 року, а мати- Смалюк ОСОБА_8 померла 28.01.2013 року, що стверджується копіями свідоцтв про їх смерть серії 1-CГ № 306049 виданим ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області 13.11.2012 року та копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 306346 виданим ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області 29.01.2013 року.

Як вбачається із довідок виданих виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1642 від 11.12.2017 року № 1646, 1647 заповіт від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в сільській раді не посвідчувався.

З копій інформаційних довідок зі Спадкового реєстру про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 50396769 від 22.12.2017 року та № 51117617 від 02.03.2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спадкові справи не відкривалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

З виписки із погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що тип двору в с. Кіпті по вул. Обєднана 13 станом на 30.06.1990 року був робітничий. Головою двору був ОСОБА_4, членами двору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10, а станом на 28.01.2013 року головою двору була ОСОБА_5, членами двору ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Слід зазначити, що погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян, що надає підстави вважати, що право власності було зареєстроване згідно вимог діючого на той момент законодавства в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Діючою на той час постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах, а тому записи в погосподарських книгах підтверджується власність.

Згідно п 6-7 Вказівок по веденню по господарськогообліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Довідкою виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1687 від 21.12.2017 року стверджується, що ОСОБА_3, дочка померлої ОСОБА_5, проживала разом ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня її смерті 28.01.2013 року та вели спільне господарство.

А тому суд приходить до висновку, що спадщину після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 ОСОБА_3, яка відповідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, що стверджено свідоцтвом про її народження, фактично прийняла, але не оформила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, а тому відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті.

Так як вбачається з довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1642 від 11.12.2017 рокупро те, що позивач ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 до дня її смерті, а саме 24.07.2016 року, і вели спільне господарство в с. Кіпті, Жовківського району Львівської області, тому суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач зверталася в Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину 22.12.2017 року, внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 713/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50396974 від 22.12.2017 року.

З технічого паспорта та довідки-характеристики, виданих Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» вбачається що в с. Кіпті по вул. Обєднана, 13, Жовківського району Львівської області знаходиться житловий будинок, загальна площа якого 90,3 кв. м, житлова 38,7 кв.м, допоміжна 51,6 кв. м.

З довідки № 6242 від 28.11.2017 року виданої Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок № 13 по вулиці Обєднана в селі Кіпті, Жовківського району Львівської області не проводилася.

Не зареєстроване право власності на даний житловий будинок і станом на 02.03.2018 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 115966760 від 02.03.2018 року.

ОСОБА_2 сільська рада Жовківського району Львівської області листом № 381 від 29.12.2017 року повідомила позивача про те, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вони не наділені правом оформлення власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації права власності. Оскільки ОСОБА_3 та її батьки померли, відповідно до ст. 25 ЦК України втратили цивільну правоздатність, а тому позивачу розяснено про те, що їй потрібно звернутися до суду про визнання права власності в порядку спадкування.

Суд враховує, що житловий будинок згідно довідки виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області № 1643 від 11.12.2017 року вбачається, що житловий будинок № 13 по вулиці Обєднана в с. Кіпті, Жовківського району Львівської області, який належав ОСОБА_3 в арешті, під забороною та в заставі не перебуває.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З постанови Жовківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2681/01-16 від 22.12.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Кіпті по вулиці Обєднана, буд. 13, Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_3, померлої 24.07.2016 року, оскільки позивачем не було надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке підлягає реєстрації.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свої дружини, ОСОБА_3, яка померла 24.07.2016 року, прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав з нею до дня її смерті, однак, його відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, а тому з врахуванням наведених обставин справи право позивача підлягає захисту в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КА № 562095 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.08.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.07.2016 року, право власності на житловий будинок № 13 по вулиці Обєднана, 13 в селі Кіпті, Жовківського району Львівської області, загальна площа якого 90,3 кв. м, житлова 38,7 кв.м, допоміжна 51,6 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.