Справа №303/5956/18 2/303/2391/18 Номер рядка стат.звіту - 43
30 листопада 2018 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі : головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Данканич Н.В.
Справа №303/5956/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 втратившими право користування житлом, а саме квартирою № 67 в будинку № 27 по вул. Молодіжна ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, однак в будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідачі по справі, які не проживають в даній квартирі з січня 2011 року. Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, Закарпатської області підтверджується актом № 75 від 02.08.2018 року. Реєстрація відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі створює незручності, додаткові витрати на її утримання, порушує його право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалися. Про розгляд справи повідомлявся через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.
Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2017 року виданим приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, квартира АДРЕСА_1 ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, Закарпатської області на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 16.11.2017 року (а.с.7-8). Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, Закарпатської області підтверджується актом ТОВ «І.Т.В.Сервіс Плюс» від 02.08.2018 року .(а.с.6).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не набули самостійного права на житло з підстав, передбачених законом, а тому втратили право на користування квартирою № 67 в будинку № 27 по вул. Молодіжна ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, у звязку з чим позов про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України суд, заочно-
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 67 в будинку № 27 по вул. Молодіжна ( колишня ОСОБА_5), в м.Мукачево, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати у розмірі 235 ( двісті тридцять пять) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача судові витрати у розмірі 235 ( двісті тридцять пять) грн. 00 коп..
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача судові витрати у розмірі 235 ( двісті тридцять пять) грн. 00 коп..
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, пердбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий В.О.Монич