Справа № 639/2212/17
Провадження 2/639/171/18
Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.
за участю секретаря-Петрової Н.М.
Учасники справи:
позивач-Кійченко В.В.
представник позивача- Літвінова О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,-
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач посилалась на ті обставини, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 у 2016 р., донька залишилася проживати разом з матірю, яка не заперечувала проти спілкування з батьком, проте відповідач став висловлювати свої претензії з приводу виховання доньки, при відвідування дитини вчиняв сварки та заперечував проти навчання дитини в українській школі. Так, 06.10.2016 р. відповідач без відома матері дитини, за її відсутності, прийшов додому та силоміць забрав доньку до себе і не повертав, був агресивно налаштований та погрожував. З того часу відповідач перестав водити дитину до школи і тільки після виклику його на координаційну раду в районному відділі освіти, проведення співбесіди, дитина пішла до школи. За час проживання доньки з батьком, останній не дозволяв та перешкоджав позивачеві спілкуватися з донькою, а в кінці лютого 2017 р. зателефонувала співмешканка відповідача та дозволила забрати дитину. У звязку з тим, що колишній чоловік погрожує забрати дитину, позивач вимушена була звернутися до суду.Зазначає, що на теперішній час донька проживає з нею за місцем проживання цивільного чоловіка АДРЕСА_1, але під час навчального року вони мешкають за місцем реєстрації. Вважає, що перебування доньки в сімї чоловіка негативно вплине на її виховання, оскільки причиною розлучення послужило зловживання відповідачем спиртними напоями, сварки та фізичне насильство щодо позивача. Крім того, відповідач рішення суду про стягнення аліментів не виконує, матеріальну допомогу не надає, проживає зі співмешканкою, двома її дітьми та дитиною, яка народилася у 2017 р. від відповідача. Позивач вказує, що за станом здоровя, сімейним та матеріальним станом, вона має умови для виховання дочки, тому просить визначити місце проживання малолітньої дитини з нею.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не надав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Представник служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про можливість розгляду справи без його участі та додав висновок Управління служб, як представника органу опіки та піклування.
Суд, вислухавши пояснення позивача та представника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №205803 ОСОБА_4 народилася 17.06.2010 р. Її батьками є сторони по справі- Кійченко І.О. і ОСОБА_1
Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.08.2016 р. шлюб між подружжям розірвано, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнути аліменти на доньку ОСОБА_4 у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.07.2016 р. до досягнення дитиною повноліття.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матрю за адресою: АДРЕСА_2, тобто за місцем реєстрації позивача.

Як випливає з матеріалів справи, пояснень позивача, показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач зловживав спиртними напоями, систематично влаштовував скандали, бив дитину і дружину, ображав, знущався над сімю, забирав вночі дитину та залишав квартиру.Після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, у жовтні 2016 р., скориставшись відсутністю позивача, ОСОБА_2 прийшов до доньки та забрав її за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. Як стало відомо, за цією адресою відповідач мешкає із співмешканкою, двома її дітьми.До лютого 2017 р. відповідач забороняв дитині та матері дитині бачитись та спілкуватися, постійно погрожував, дитину не водив до школи декілька місяців. Зі слів доньки, батько ображав, бив її та дітей співмешканки. Наприкінці лютого 2017 р., вдалося повернути дитину додому, але відповідач вже 01.05. 2017 р. знову намагався забрати дитину, вибив двері, знаходився у стані алкогольного спяніння, що змусило позивача знову звернутися до поліції та викликати наряд.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

На обгрунтування своїх стверджень про спроможність надати дитині належний рівень виховання позивачем надано акт обстеження житлово-побутових умов проживання дитини АДРЕСА_3, з якого випливає, що у трикімнатній квартирі з ремонтом , де проживає співмешканець позивача з матірю ( власником квартири), дитина має окрему кімнату.На час перевірки дитина була здорова, у доброму настрої, одягнута у домашній одяг. Батьки дитини розлучені, батько дівчинки ОСОБА_2 живе у співмешканки у її приватному будинку. Згідно позитивної характеристики, ОСОБА_1 працює кухарем їдальні у Харківській гімназії № 178 «Освіта» з січня 2017 р.

Як випливає з витягу з протоколу № 8 засідання координаційної ради з питань соціального захисту, профілактики правопорушень та взаємодії з сімями, дітьми та молоддю адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради від 27.10.2016 р., на яке запрошувалися батьки ОСОБА_4, директор ХЗОШ № 153, де навчається неповнолітня, на засіданні обговорювалося питання щодо визначення місця навчання та проживання дитини. Батько дівчини вважав, що їй краще навчатися у школі з російською мовою викладання, забравши дитину у матері. Відповідач пояснював координаційній раді про те, що доньці буде краще з ним, тому як мати не займається вихованням дитини, проживає окремо на Салтівці зі співмешканцем. Ці обставини ОСОБА_1 заперечувала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 стверджувала, що вона натепер проживає з донькою за місцем реєстрації, тому як не закінчився навчальний рік, у вихідні дні та канікули дитина проживає з нею на Салтівці, тому як відповідач не дає згоду на переведення дитини до іншої школи. Координаційна рада рекомендувала батькам діяти в інтересах дитини, знайти порозуміння щодо визначення місця навчання їх доньки, якщо батьки не з змозі будуть самостійно вирішити таке питання в досудовий спосіб, зазначений спір може бути вирішено судом.

З характеристики на батьків ОСОБА_4, складеної ХЗОШ № 153 вбачається, що після засідання координаційної ради батько став водити дитину до школи, придбав їй необхідний одяг і взуття, портфель, прописи, навчальне приладдя, дівчинку регулярно вранці приводить до школи батько, а після уроків забирає вагітна співмешканка батька. ОСОБА_2 весь час перебуває на звязку з класним керівником, цікавиться успіхами дитини в навчанні, дисципліною. Мати дитини після засідання координаційної ради, жодного разу не прийшла до школи, навіть не зателефонувала класному керівникові.

Висновком Баварського ВП ГУ НП в Харківській області від 29.05.2017 р. підтверджується, що 01.05.2017 р. до поліції надійшло звернення ОСОБА_1, в якій вона просить вжити заходи до її колишнього чоловіка, який в стані алкогольного спяніння забрав дитину та пішов у невідомому напрямку. З працівниками поліції позивач поїхала до колишнього чоловіка додому, забрала дитину до себе.

Згідно з довідкою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків, ОСОБА_1 дійсно не отримує аліментів від ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Питання щодо визначення місця проживання малолітньої було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. ОСОБА_2 був запрошений на засідання комісії, однак не зявився. Крім того, батько дитини неодноразово запрошувався на співбесіду до Управління служб, проте також не прийшов, відомостей про житлово-побутові умови, місце роботи, заробітну платню, характеристики, медичні довідки, письмові чи усні пояснення на надав.

Відповідно до норм ст. 171 СК України , ОСОБА_4 в ході проведеної з нею співбесіди, виявила бажання проживати разом з матірю.

Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, відповідно до свого висновку № 750 від 28.12.2017 р., вважає за доцільне, в інтересах дитини, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю.

За приписами ст. 141 СК України, ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння.Вона повинна, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю.

За таких обставин, суд вважає, що при розгляді справи не було встановлено виняткових обставин, які були б визнані правовими підставами для розлучення малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 з матірю ОСОБА_1

При ухваленні рішення суд виходить також з того, що після розірвання шлюбу між батьками дитини, тобто з 2016 р. , малолітня ОСОБА_4 проживає в сімї матері, вважає своє місце проживання постійним, дівчинка знаходиться в такому віці, коли потребує уваги, турботи матері, проявляє прихильність до неї, тому враховуючи баланс інтересів дитини, прав та інтересів батьків, думку дитини, суд дійшов до висновку, що доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 з матірю за адресою: АДРЕСА_4.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 7, 141, 160 Сімейного Кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа-Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ( зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.06.2018.

СУДДЯ -