Справа № 464/1933/17 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/850/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року, ухваленого судом у складі судді Мички Б.Р., у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому з уточненням просив: визнати протиправними дії відповідача по визнанню перерахунку 6000 грн. нікчемним; стягнути з відповідача суму вкладу та відсотки згідно з умовами договорів №980-034-000223300, №К980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 18 квітня 2016 року у приміщені Львівського відділення №1 «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на підставі договору №980-034-000223300 ним сплачено на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» 6000 грн. Відповідно до умов договору ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» повертає грошові кошти та відсотки на рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ». Згідно з листом відповідача переказ коштів 19 травня 2016 року в сумі 6000 грн. та 137,69 грн. на загаданий рахунок № НОМЕР_1 визнано нікчемним.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. Визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» по визнанню перерахунку 6000 грн. нікчемним. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь ОСОБА_2 суму вкладу та відсотки згідно з умовами договору №980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь ОСОБА_2 640 грн. судового збору.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05 лютого 2018 року заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржила Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський». В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що відповідач був позбавлений права на захист свої прав та інтересів у суді під час вирішення даної справи та не мав можливості підготувати заперечення до позовних вимог. Вважає, що спір має публічно-правовий характер та не мав розглядатись в порядку цивільного судочинства. Зазначає, що позивач не звертався з заявою до банку про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не надав оригінал або копію договору позики. Вважає, що позов є передчасним та поданий без дотримання позивачем вимог ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Посилається на те, що кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства та кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, тому в Уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників. Звертає увагу на те, що на даний час діє наказ Уповноваженої особи Фонду № 42/2 від 01.06.2016 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними», відповідно до якого затверджені висновки комісії щодо нікчемності перерахування коштів на рахунок позивача. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскільки судове засідання проводиться без виклику учасників справи, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що переказ коштів не є правочином, та, що до вкладу прирівнюються кошти, залучені від фізичної особи, як позика або вклад до небанківської установи через банк.

Однак, з такими висновками повністю погодитись не можна.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі за № 6-1123 цс16 від 13.06.2016 року згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Разом з тим, в справі безспірно встановлено, що в ПАТ «Банк Михайлівський» тимчасова адміністрація запроваджена 23.05.2016 року, та, що з 13.07.2016 року розпочата процедура ліквідації.

А відтак, поза увагою суду залишилось те, що на момент ухвалення рішення у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В зв»язку з викладеним рішення суду в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь ОСОБА_2 суми вкладу та відсотків згідно з умовами договору №980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн., а також судового збору в сумі 640 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

Разом з тим, відповідає положенням закону висновок суду щодо визнання протиправним визнання Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» перерахунку 6000 грн. нікчемним.

Так, судом правильно взято до уваги, що Законом України від 15 листопада 2016 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг», розділ Х Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» «Прикінцеві та перехідні положення», було доповнено пунктом 15, відповідно до якого до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

А відтак, оскільки ст.216 ЦК України визначено правові наслідки недійсності правочину, а переказ коштів (трансакція) таким не є, відповідає положенням закону висновок суду першої інстанції про те, що підлягає до задоволення вимога про визнання протиправними дій ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» по визнанню перерахунку нікчемним.

В зв»язку з викладеним не можуть прийматись до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що кошти отримувались позивачем на підставі договору позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу у розумінні чинного законодавства та кошти, які обліковуються на рахунку позивача відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину.

Також безпідставним є твердження в апеляційній скарзі, що в Уповноваженої особи відсутні підстави для включення позивача до переліку рахунків вкладників, так як така позовна вимога не розглядалася.

Посилання в апеляційній скарзі на наказ Уповноваженої особи Фонду № 42/2 від 01.06.2016 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними», відповідно до якого затверджені висновки комісії щодо нікчемності перерахування коштів на рахунок позивача само по собі не є підставою для висновку щодо відсутності права позивача, яке підлягає захисту, в тому числі і в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Керуючись п.1 та п.2 ч.1 ст.374, ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» задовольнити частково.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 06 листопада 2017 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» на користь ОСОБА_2 суми вкладу та відсотків згідно з умовами договору №980-034-000223300 у розмірі 6137,69 грн., а також судового збору в сумі 640 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01.06.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.