Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/221/15-ц
Провадження № 2/376/16/2018
"29" серпня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області
у складі: головуючого судді -Ярошенко С.М.,
при секретарі - Ткаченко Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У січні 2015 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом.
В позовній заяві вказують, що 21 лютого 2013 року на автобазарі у м. Біла Церква, Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 04 серпня 2011 року, виданої йому та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про розпорядження (продаж, обмін, оренда) автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного автомобіля.
На виконання вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 надав ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 05 січня 2013 року видав довіреність на ім'я ОСОБА_1
У подальшому ОСОБА_4 повідомив, що власник транспортного засобу ОСОБА_3 відкликав довіреність, а тому посвідчити договір в нотаріальному порядку не має можливості.
09 грудня 2014 року Сквирським районним судом Київської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Станчик Світлана Борисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, було ухвалено рішення про витребування у позивачів автомобіля марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1. Також вказаним рішенням встановлено, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договір є нікчемним, а відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Представник позивачів у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов не визнає, вважає його безпідставним, оскільки кошти за автомобіль отримав ОСОБА_4, відповідно і повинен їх повернути позивачам.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування та заперечення позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 21 лютого 2013 року на автобазарі у м. Біла Церква, Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від 04 серпня 2011 року, виданої йому та ОСОБА_4 ОСОБА_5 про розпорядження (продаж, обмін, оренда) автомобілем марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1, було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вказаного автомобіля.
На виконання вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 надав ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та 05 січня 2013 року видав довіреність на ім'я ОСОБА_1
У подальшому ОСОБА_4 повідомив, що власник транспортного засобу ОСОБА_3 відкликав довіреність, а тому посвідчити договір в нотаріальному порядку не має можливості.
09 грудня 2014 року Сквирським районним судом Київської області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Станчик Світлана Борисівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, було ухвалено рішення про витребування у позивачів автомобіля марки ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1. Також вказаним рішенням встановлено, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договір є нікчемним, а відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Згідно ч.1-3 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.
Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст.16,22,209,216,328,638,655,1167ЦК України,
ст. 12,95,141,263-265,268,280-284 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4, 243,60 грн. судового збору.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя С.М.Ярошенко