Справа № 183/4432/16
№ 2/183/125/18

У Х В А Л А
15 лютого 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Демяненка Р.К.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення прав осіб на частку в квартири, яка належить на праві спільної часткової власності, -
02 серпня 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про припинення прав осіб на частку в квартири, яка належить на праві спільної часткової власності.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року по справі було відкрито провадження.
10 листопада 2016 року від ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, та виділення в натурі.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року, вищевказану зустрічну позовну заяву було залишено без руху.
26 січня 2017 року ОСОБА_4 надав до суду уточнену зустрічну позовну заяву, з усуненими недоліками.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року по справі було призначено судову будівельну-технічну експертизу. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року обєднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення прав осіб на частку в квартири, яка належить на праві спільної часткової власності та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, та виділення в натурі.
09 серпня 2017 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, провадження по справі відновлено.
26 жовтня 2017 року від ОСОБА_4 надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, в якому він просить збільшити розмір позовних вимог за його зустрічним позовом, а саме визнати його право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок № 10, у розмірі, який дорівнює частці у спільній частковій власності квартири № 9 у житловому будинку, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул.. Дзержинська, будинок № 10.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року, клопотання ОСОБА_4 про збільшення позовних вимог було залишено без руху, оскільки до клопотання про збільшення позовних вимог не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Крім того, ОСОБА_4 не зазначено яким чином відповідачами порушено права у сфері земельних правовідносин. Також, до клопотання про збільшення позовних вимог, не надано документів, що підтверджують виникнення порушених прав користування земельною ділянкою.
В розумінні ЦПК України, визнання будь якого права на земельну ділянку, не може бути збільшенням позовних вимог, у справі про визнання права власності на частку у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, та виділення в натурі.
06 лютого 2018 року ОСОБА_4 звернувся до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про усунення недоліків позовної заяви, а саме уточнену зустрічну позовну заяву.
Вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачу, так, як уточнена зустрічна позовна заява в розумінню ЦПК України, не являється уточненою зустрічною позовною заявою про збільшення позовних вимог до попередньої уточненої позовної заяви.
Так, норми п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України надають право позивачеві до закінчення підготовчого засідання збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, а у відповідності до частини 3 цієї ж статті, позивач до закінчення підготовчого засідання має права змінити предмет або підставу позову.
Коментовану норму процесуального закону слід розуміти як таку, що дає право позивачеві змінювати або підставу, або предмет позову.
Підстава позову - обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи. Необхідність у зміні підстав позову настає тоді, коли в процесі розгляду справи встановлюється невідповідність між обставинами чи нормами права, якими обґрунтовано позов, і обставинами чи нормами, за якими вимога може бути задоволена. Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити своїх інтересів.
Крім того, до уточненої зустрічної позовної заяви надано копію квитанції про сплату судового збору, замість оригіналу, що не відповідає вимогам ЗУ «Про судовий збір», а також слід зазначити, що дата сплати судового збору 12.12.2016 року, а уточнена зустрічна позовна заява подана до суду 06 лютого 2018 року.
Таким чином, позивач ОСОБА_4 не усунув недоліки уточненої позовної про збільшення позовних вимог, в звязку з чим, уточнену зустрічну позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, суд,-
Уточнену позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності, надання у володіння та користування квартирою, яка належить на праві спільної часткової власності, повернути позивачу ОСОБА_4.
Апеляційна скарга на ухвалу суду Новомосковського міськрайонного суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.
Суддя Сорока О.В.