Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1964/16-ц

23 травня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача-адвоката: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна увідкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки нечинним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся з позовом в суд до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки нечинним.

В обгрутування посилається на те, що 24 січня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив йому досудову вимогу про сплату боргу, з якої він довідався, що між ним та ТОВ «Український промисловий банк», начебто, було укладено договір поруки № 102/П-06. Згідно даного договору він поручився за виконання відповідачем - ОСОБА_4, щодо своєчасного повернення грошових коштів по кредитному договору № 102/КВ/Ф-Об від 27.06.2006р. Станом на 20.12.2013р. прострочена заборгованість складає 16 456,60 дол. США.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2015 року рішенням Надвірнянського районного суду від 04 червня 2014 року у справі № 348/309/14-ц позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення; рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014р. вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та з нього солідарно на користь позивача 228 258 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором; Його інтереси в даній справі представляла ОСОБА_4, внаслідок чого він не володів повною та об'єктивною інформацією про обставини справи. Вважає, що договір поруки 102/П/06 укладений 27 червня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_4 та ним є недійсним правочином так як він договір поруки 102/П/06 укладений 27 червня 2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, ніколи не підписував, жодного разу не був у цій банківській установі, не надавав згоди на укладення договору поруки, не надавав банку копії своїх документів і не завіряв їх своїм підписом. Усі підписи в договорі поруки та на копіях моїх документів від його імені вчинені сторонньою особою, що пітвердилось висновкам почеркознавчої експертизи. Також стверджує, впродовж останніх двох років він позбавлений нормального життя, перебуваючи під постійним страхом стягнення з мене грошових коштів в розмірі більше 228 тис. грн. солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по правочину, який ним ніколи не вчинявся, в нього постійно погіршується самопочуття, стан здоров'я, втрачаються сон та апетит. Вважає що йому завдано моральну шкоду яку він оцінює в 50 000 грн., яку слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Позивач та представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просять договір поруки 102/П-06 від 27 червня 2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» як кредитором, ОСОБА_4 як боржником та ОСОБА_1 як поручителем визнати недійсним, стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та понесені судові витрати.

Преставник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач. Підтримав надані письмові заперечення . Суду пояснив, що 27 червня 2006 року укладено кредитний договір №102/КВ/Ф-06 між ОСОБА_4 та ТОВ «Укрпромбанк» правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк». За умовами кредитного договору ОСОБА_4 отримала у ТОВ «Укрпромбанк» кредитні кошти в розмірі 30 000,00 (тридцять тисяч) Доларів США 00 центів. Даним кредитним договором було встановлено: кінцеву дату повернення кредиту - 10 червня 2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 червня 2006 року було укладено договір поруки №102/П-06 між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1. За умовами вищевказаного Договору поруки Поручитель поручився перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за кредитним договором, за яким останній зобов'язаний до 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5%

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц задоволено позовні вимоги AT «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006 року.

ОСОБА_1 був обізнаний з пред'явленими до нього позовними вимогами як до поручителя та щодо існування оспорюваного договору поруки ще під час розгляду справи №348/309/14-ц про стягнення заборгованості, його інтереси представляла на підставі довіреності ОСОБА_4. В даній справі позивач як поручитель не заявляв того, що ним не підписувався договір поруки. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.01.2015 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року залишено без змін. Таким чином, зазначене рішення апеляційного суду про стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1, як з поручителя, набрало законної сили 25.09.2014 року.

Вважає вимоги про визнання недійсним договору поруки безпідставними так як дійсність договору доведена в справі №348/3 09/14-ц про стягнення заборгованості. А позивачем не наведено жодних правових підстав та не надав належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Безпідставною є вимога Позивача щодо стягнення з AT «Дельта Банк» моральної шкоди в розмірі 50000,00 гри. Так як Відшкодування моральної шкоди внаслідок укладення договору поруки законом не передбачено, як і не передбачено умовами договору. Оскільки сторони при укладенні договору поруки не передбачили таку відповідальність за порушення зобовязань, то вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню

Вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до AT «Дельта Банк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки нечинним.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, хоч у встановленому законом порядку була повідомлені про час і місце розгляду справи, що відповідно ч.3.ст. 223 ЦпК України ( ред. 2017р.не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що 27 червня 2006 року ло укладено договір поруки №102/П-06 між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 згідноз яким позивач зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання боржником ОСОБА_4, усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникають з кредитного договору №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006р.за яким остання зобов'язанадо 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5%..( 6-10)

30 червня 2010року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, посвідчений Соколовим О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2258, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, a AT «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних та забезпечувальних договорах, в тому числі по зазначеним вище.( а.с 12-14)

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц задоволено позовні вимоги AT «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.01.2015 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року залишено без змін.( 15-16)

Зазначеним рішенням встановлено факт дійсності укладеного договору поруки №102/П-06, згідно з яким позивач зобов'язувалась перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникають з кредитного договору №102/КВ/Ф-06 від 27.06.2006р.за яким остання зобов'язанадо 10 червня 2016 року повернути кредит у розмірі 30000,00 (Тридцять тисяч) доларів США 00 центів, сплатити щомісячні проценти в розмірі 13,5%..

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної 21.09. 2017р. 09 червня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Івано-Франківській області, вбачається, що підписи від імені поручителя ОСОБА_1 на договорі поруки договору поруки №102/П-06 від 27.06.2006р. виконані не ОСОБА_1, а іншою особою(а.с.84-88).

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України в ред 2004р.обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після набрання рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники, не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (ч.2 ст.223 ЦПК України в ред.2004р.).

Суд звертає увагу, що в судовому рішенні про стягнення кредитної заборгованості, у тому числі із ОСОБА_1 суд досліджував умови укладення договору поруки, його виконання та доводи представника поручителя ОСОБА_4 про заперечення проти позову.

Суд не буре до уваги позицію позивача, про те, що він особисто не брав участь у справі тому не був обізнаний із позовом, так як його інтереси представляла ОСОБА_4 яка ввела його в оману, оскільки позивач ОСОБА_1 був обізнаний з пред'явленими до нього позовними вимогами як до поручителя та щодо існування оспорюваного договору поруки ще під час розгляду справи №348/309/14-ц про стягнення заборгованості про що не заперечив у своїх поясненнях. На підтвердження своїх доводів щодо введення в оману позивачем не доведено вищезазначені обставини належними доказами відповідно до ст.. 81 ЦПК України.

У зв'язку з цим, пред'явлення цього позову поручителем є фактично оспорення фактів та правовідносин, установлених преюдиційним рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц , яке вступило в законну силу.

Отже, обставини на які посилається ОСОБА_1 щодо визнанння недійсним договору поруки від 27 червня 2006 року могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи при ухваленні апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2014 року по справі №348/309/14-ц тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України,

Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь держави судові витрати, зокрема: судовий збір в сумі 1409 грн. 60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) судового збору .

На підставі наведеного ст.ст.203, 215, 559 ЦК України, керуючись ст.ст 61, 223 ЦПК України в ред.2004 р., ст.ст.4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_4 про визнання договору поруки № 102/П-06 від 27.06.2006 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» як кредитором, та ОСОБА_4 як боржником і ОСОБА_1 як поручителем нечинним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь держави 1409 грн. 60 грн. (одну тисячу чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 01.06.2018 р.