Справа № 738/626/18
№ провадження 2/738/305/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2018 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року до Менського районного суду Чернігівської області звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом в якому зазначає, що відповідач ОСОБА_2 в серпні 2016 року позичила в неї 3 000 гривень. Боргової розписки на вказану суму не писала. В грудні 2016 року позичила в неї ще 5 000 гривень, які згідно боргової розписки зобовязалася повернути до 05 січня 2017 року. На даний час кошти не повернуті, в звязку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача 8 000 гривень 00 копійок боргу, 2 000 гривні 00 копійок відсотків та 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності. Проти позову заперечує, просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В матеріалах справи мається розписка (а.с. 5) згідно якої ОСОБА_2 29 грудня 2016 року позичила у ОСОБА_1 5 000 гривень строком на три дні. Гроші зобовязалася повернути до 05 січня 2017 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3244/3245/17-24 від 19 вересня 2018 року підпис від імені ОСОБА_2 на розписці від імені ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1 виконаний не ОСОБА_2, а іншою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с. 68-74).

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що позивачем не надано жодного належного, достатнього, допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи у сумі 2 860 гривень 00 копійок (а.с. 74).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 79, 81, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко