Справа № 206/3967/18
Провадження № 2-о/206/861/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах недієздатної ОСОБА_2, заінтересована особа - Виконавчий комітет Самарської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_7 про встановлення факту, що має юридичне значення,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3.,

представника заінтересованої особи Базилевської Т.І.,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах недієздатної ОСОБА_2 з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ордер № 5, який було видано 07 січня 1981 року на підставі рішення виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпрі ради від 25 грудня 1980 року, видавався ОСОБА_4 та членам його сім'ї на вселення саме до квартири АДРЕСА_1.

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень заінтересованої особи.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 07 січня 1981 року на підставі рішення виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпрі ради від 25 грудня 1980 року його рідному дідусю, ОСОБА_4, було видано ордер №5 на вселення до житлового приміщення АДРЕСА_1. Разом із ним у вищезазначене житлове приміщення були вселені члени його сім'ї, ОСОБА_5, яка доводиться йому дружиною, ОСОБА_2 - дочка та ОСОБА_6 - син. Всі вищезазначені особи проживали та були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_2 доводиться йому рідною матір'ю. Починаючи із дня народження, а саме, з ІНФОРМАЦІЯ_3 року він проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1. На даний час він є єдиним членом сім'ї основного наймача, який користується квартирою, сплачує комунальні послуги, вчиняє дій щодо догляду за майном тощо. 20 грудня 2017 року він звернувся до виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради про зміну договору найму жилого приміщення та укладання договору найму необхідного для подальшої приватизації житла. Рішенням виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпрі ради від 19 січня 2018 року №17 йому було відмовлено в укладанні договору найму у зв'язку із невідповідністю поданих документів, а саме в корінці ордеру №5 від 07 січня 1981 року, списку на заселення квартири значиться квартираНОМЕР_1 замість фактично зайнятої квартири НОМЕР_2 В журналі видачі ордерів на заселення квартир ОСОБА_4 07 січня 1981 року підписався за отримання ордеру на квартиру АДРЕСА_2. Однак його дідусь та члени їх родини ніколи не вселялися до приміщення АДРЕСА_2. Починаючи з дня отримання ордеру та по цей день, як основний наймач так і всі інші члени їх родини проживали та були зареєстровані саме в квартирі АДРЕСА_1. Після смерті дідуся, основним наймачем майна стала його мати. Особисті рахунки на сплату комунальних послуг були переоформлені на неї. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2017 року у справі №206/1674/17 його мати - ОСОБА_2 було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Із за помилки в документі, а саме зазначення в ордері квартири АДРЕСА_2, вони не можуть оформити правовстановлюючі документи на житло та використати своє право на приватизацію житла гарантоване їм Конституцією України. Вирішити спірні правовідносини у досудовому порядку не має можливості, адже орган який видавав ордер на вселення у житлове приміщення вже ліквідовано. Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для отримання правовстановлюючих документів на майно та подальшої його приватизації (а.с.1-3).

Заінтересована особа Виконавчий комітет Самарської районної у місті Дніпрі ради письмових заперечень не надали.

Представник заявника, адвокат ОСОБА_3. в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що заявник проживає саме в квартирі НОМЕР_2, а ордер було виписано на квартиру НОМЕР_1 в цьому ж будинку. В квартиру НОМЕР_1 вони ніколи не вселялися і не проживали там. Вони зареєстровані і проживають з 1981 року в квартирі НОМЕР_3. Цей факт необхідно встановити для приватизації житла. Орган, який видавав ордер вже ліквідовано. Зазначив, що ордер на кв. НОМЕР_1 було видано помилково.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради Базилевська Т.І. зазначила, що заявник до них звертався, але йому відмовили, оскільки було надано ордер з виправленням, яке не відповідало документам. Біленко видавався ордер саме на квартиру НОМЕР_1, що відповідає всім документам, а також зазначено у первісному списку, тому помилки тут не було. Ордер на квартиру НОМЕР_2 виправлений, а в усіх оригіналах зазначена кв. НОМЕР_1, тому у задоволенні заяви просять відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, згідно вимог ЦПК України, письмових заперечень не надав.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

23 липня 2018 року було відкрито провадження та призначено судове засідання.

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, допитано свідка ОСОБА_5., досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

07 листопада 2018 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано недієздатною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Встановлено опіку над ОСОБА_2, призначивши її опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с.7).

07 січня 1981 року на підставі рішення виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпрі ради від 25 грудня 1980 року ОСОБА_4 з родиною з чотирьох осіб, було видано ордер №5 на право зайняти 2 кімнати, житловою площею 34,7кв.м, в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копією ордера (а.с.4).

З цього ж ордеру видно, що до складу сім'ї ОСОБА_6. - основного квартиронаймача входили: його дружина - ОСОБА_5., син - ОСОБА_6., донька - ОСОБА_2

З корінця ордера № 5 від 07 січня 1981 року видно, що ордер виданий ОСОБА_4, родина якого складається з чотирьох осіб на право зайняття 2 кімнатної квартири житловою площею 34,7/47 кв.АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому від 25 грудня 1980 року. В графі ордер отримав наявний підпис ОСОБА_6. (а.с.31-32).

Зі списку Виконкому Дніпропетровської міської ради народних депутатів від грудня 1980 року про розподіл квартир в будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 виділено на заселення саме квартиру НОМЕР_1 на 2 поверсі, 2-кімнатна, житловою площею 34,7кв.м (а.с.33-34).

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради від 19.01.2018 року № 17 відмовлено в укладенні договору найму з ОСОБА_9 на 2-кімнатну квартиру НОМЕР_2, житловою площею 26,8кв.м, загальною площею 47,2кв.м, будинку АДРЕСА_2 у зв'язку з невідповідністю документів (а.с.10).

З цього ж рішення видно, що в корінці ордеру № 5 від 07.01.1981, списку на заселення квартири значиться квартира НОМЕР_1. В журналі видачі ордерів на заселення квартир ОСОБА_4 07.01.1981 підписався за отримання ордеру теж на квартиру НОМЕР_1, будинку АДРЕСА_2. Пояснень у зв'язку з чим сім'я вселилась у квартиру НОМЕР_3, а не в квартиру НОМЕР_1 та чому виправлено № квартири в ордері заявник не надав. Житлова квартира вказана в ордері 34,7кв.м, а житлова площа в особистому рахунку 26,8кв.м.

Згідно експлікації внутрішніх площ до плану будинку літ. А -2 по АДРЕСА_1 (виправлено) загальною площею 47,2кв.м, житловою26,8кв.м (а.с.11).

З наданих заявником копій квитанцій за 2016 рік, 2017 рік ОСОБА_8 сплачувала комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

Особовий рахунок по АДРЕСА_1 відкритий на ОСОБА_2., житлова площа квартири зазначена 26,8кв.м, загальна 47,2кв.м (а.с.15-19).

На запит суду Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надали довідки № 6438 і № 6439 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку по АДРЕСА_1 відповідно (а.с.38-40).

Так, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_7 (уповноважений власник) з 21.04.1998 року, ОСОБА_11 (дружина) з 21.04.1998 року, ОСОБА_10 (донька) з 21.04.1998 року.

В квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 (уповноважений власник) з 19.03.1992 року, знято з реєстрації 12.03.2018р., ОСОБА_1 (син) з 03.06.2009р., знято з реєстрації 30.11.2017р., зареєстрований ОСОБА_9 (син) з 10.02.1994 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5. пояснила, що у 1981 році її чоловік ОСОБА_6. отримав ордер. І вони вселилися в квартиру НОМЕР_2. В квартирі НОМЕР_1 в той час вже мешкала родина. Квартира НОМЕР_2 на першому поверсі, а НОМЕР_1 на другому. Вона про помилку в ордері дізналася лише в 2017 році. З 1981 році вони мешкали у кв. НОМЕР_3, за неї сплачували комунальні послуги і ніхто нічого не казав. Коли вони реєструвалися у квартирі НОМЕР_2, то надавали саме цей ордер, де наявне виправлення.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із п. п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З системного аналізу вище наведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ордер № 5, який було видано 07 січня 1981 року на підставі рішення виконкому від 25 грудня 1980 року, видавався ОСОБА_4 та членам його родини на вселення саме до квартири АДРЕСА_2

Доводи заявника про те, що в ордері було вказано помилково квартиру не знайшли свого підтвердження і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, вирішуючи питання встановлення факту в межах порушених заявою, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 315-319 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 08 листопада 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков