Справа № 310/1456/18
2-к/310/3/18
У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко А.С.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 30 березня 2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016),

В С Т А Н О В И В:

06.03.2018 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, а саме, апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 30 березня 2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016).

Вказані правовідносини регулюються гл. 1 розд. ІХ ЦПК України, розділом V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 рокузі змінами, внесеними наказом № 29/5/2 від 11 січня 2016 року (далі Інструкція) з урахуванням умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 ЦПК України боржник ОСОБА_2 був повідомлений про надходження клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а також йому було запропоновано у місячний строк надати до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області можливі заперечення проти даного клопотання. Дане повідомлення було розміщено на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за електронною адресою: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/ogoloshenya_viklik/ 16.03.2018 року. Заперечень проти даного клопотання від боржника не надходило.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, про слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою з офіційного сайту «Укрпошти» (а.с. 30-32).

ОСОБА_2 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за електронною адресою: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/ogoloshenya_viklik/ (а.с. 29).

За вимогами ч. 1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не порушено питання про перенесення його розгляду. Питань про перенесення розгляду даного клопотання до суду не надходило. Суд, розглянувши подані документи, вважає за необхідне клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 30 березня 2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016) задовольнити з наступних підстав. Апеляційною ухвалою Ленінського районного суду м. Вороніж від 30.03.2017 року по справі № 11-94/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення мирового судді судової ділянки № 6 Ленінського районного суду м. Вороніж від 14.11.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено, рішення морового судді скасовано. Прийнято по справі нове рішення: стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки Ксенії, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 5 518 (пять тисяч пятсот вісімнадцять) рублів, що складає 2/3 величини прожиткового мінімуму для дітей у Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, із подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої у Воронезькій області, і до досягнення донькою Ксенією, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття, тобто до 19.04.2034 року. В частині стягнення держмита рішення мирового судді залишено без змін. Рішення набрало законної сили 30 березня 2017 року. В клопотанні від 26.12.2017 року ОСОБА_1 просить визнати та дозволити примусове виконання на території України апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки Ксенії, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 5 518 (пять тисяч пятсот вісімнадцять) рублів 00 коп., що складає 2/3 частини величини прожиткового мінімуму для дітей у Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, з подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої у Воронезькій області, і до досягнення донькою Ксенією, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття, тобто до 19.04.2034 року, по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просить перераховувати стягнуті суми шляхом переводу на банківський рахунок: рахунок отримувача: , банк додатковий офіс №9013/0105 ПАТ Сбербанк, к/рахунок , БІК 042007681. Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. В п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з довідкою мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області апеляційна ухвала Ленінського районного суду м. Вороніж від 30.03.2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на території Російської Федерації не виконувалось. Підстави для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначені ст. 468 ЦПК України, не встановлені. Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали. За курсом Національного банку України на 25 травня 2018 року російський рубль дорівнює 0,42514000 грн. Таким чином, суд вважає необхідним визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 2345,92 грн. (5518 х 0,42514 ). Керуючись ст. ст. 462-467ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 30 березня 2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016) задовольнити. Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України апеляційної ухвали Ленінського районного суду м. Вороніж від 30 березня 2017 року, яка набрала законної сили 30 березня 2017 року по справі № 11-94/2017 (№ 2-1573/2016), в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки Ксенії, ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 5518,00 руб., яка підлягає стягненню в національній валюті України 2 345 (дві тисячі триста сорок пять) грн. 92 коп., що становить 2/3 частини величини прожиткового мінімуму для працездатного населення у Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, з подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої в Воронезькій області, і до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття, тобто до 19.04.2034 року. Копію ухвали направити стягувачу та боржнику, на підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею законної сили, видати виконавчий лист, який направити на виконання в порядку, встановленому законом. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_4