Єдиний унікальний номер судової справи: 225/6031/18
Номер провадження: 6/225/237/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької областіу складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залу суду м.Торецька цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року старший державний виконавець Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області перебуває виконавче провадження №54230675, відкрите на підставі виконавчого листа №2/225/319/2017 від 13.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 26725,73 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 1165,19 грн.

Вжитими державним виконавцем заходами встановити місцезнаходження боржника не виявилось можливим. Тому він просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В судове засідання державний виконавець не зявився, надав заяву про розгляд подання за його відсутності, яке просив задовольнити.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчив матеріали справи, суд доходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області перебуває виконавче провадження №54230675, відкрите на підставі виконавчого листа №2/225/319/2017 від 13.01.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 26725,73 грн., витрат на сплату судового збору у розмірі 1165,19 грн.

Однак, державним виконавцем, окрім постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.07.2017 року, виклику, постанови про арешт майна боржника від 14.05.2018, запитів до реєструючих органів будь-яких інших заходів, як щодо розшуку боржника не вжито. Крім того, суду не надано доказів щодо наявності у боржника закордонного паспорту, або наявності у компетентних органів заяви боржника про отримання такого паспорту; не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно розяснень Верховного Суду України, викладених в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» № 3857-XII та у п. 18 ч. 3ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Верховний Суд України дійшов висновку, що ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює статтею 8 даного закону порядок розв'язання спорів у цій сфері. Частиною 2 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Ст.441ЦПК України передбачає процесуальний порядок вирішення такого питання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання державним виконавцем рішення; приховування достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Відповідно до положення ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З матеріалів справи вбачається, що Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не надав доказів на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання боргових зобовязань та перешкоджає виконанню рішень.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем не доведено, що боржник свідомо утримується від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; що він приховує будь яке майно, яким володіє та не надає достовірних відомостей про свої доходи; що має намір з метою ухилення від виконання рішення виїхати за межі України, у звязку з чим подання старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 441 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В поданні старшого державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: