АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1386/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі - ТзДВ «СК «Альфа-Гарант») про стягнення страхового відшкодування та штрафних санкцій.

Зазначав, що 26 серпня 2015 року приблизно о 17 год. на пр-ті Перемоги, 51 в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки «Богдан», д.н.з НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля марки «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого авто останнього отримало механічні пошкодження.

Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5

Вартість завданого йому, як власнику автомобіля марки «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1 матеріального збитку, складає 20242 грн. 02 коп., а цивільно-правова відповідальність власника автобуса марки «Богдан», д.н.з.НОМЕР_2, на момент вчинення ДТП згідно Полісу обов'язкового страхування №АЕ/3019481 була застрахована у відповідача, який виплатив ОСОБА_4 страхове відшкодування, в розмірі 2 767 грн. 61 коп.

Посилаючись на те, що виплачена сума страхового відшкодування є значно меншою ніж вартість відновлювального ремонту та недостатньою для повного відшкодування шкоди, просив:

стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» матеріальну шкоду, в сумі 17 474 грн. 41 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також суму пені, в розмірі 3 199 грн. 44 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, остільки районним судом безпідставно було відхилено клопотання про долучення доказів на підтвердження пошкоджень автомобіля, не надано належної оцінки довідці по ДТП від 26 серпня 2015 року, де зазначені всі пошкодження автомобіля позивача, та необґрунтовано надано перевагу висновку спеціаліста № 0005 від 12 травня 2016 року перед висновком судової транспортно-трасологічної № 12-1/1408 від 29 серпня 2017 року та звіту № 16425 від 27 грудня 2015 року, при цьому, не розглянувши клопотання представника позивача про повторне направлення матеріалів для проведення експертизи, а також формування справи не в порядку надання (долучення) до суду документів, що позбавило позивача вчасно ознайомитися із висновком експерта, просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити по справі нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Представник ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» приймав участь розгляді справи, давав пояснення, проте в судове засідання на стадії судових дебат не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належно.

Колегія суддів, вислухавши ОСОБА_4 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 26 серпня 2015 приблизно о 17 год. 00 хв. на пр-ті Перемоги, 51 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «Богдан», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та власником якого є останній. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження (а.с.11).

Згідно постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2015 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 серпня 2015 року визнано ОСОБА_5 (а.с.13-14).

Власником автомобіля марки «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1 є ОСОБА_4. (а.с.10).

Згідно Полісу № АЕ/3019481 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність власника автобуса марки «Богдан», д.н.з.НОМЕР_2, ТОВ «Союз Авто» на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 серпня 2015 року, була застрахована у ТзДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.42).

Встановлено, що 21 січня 2016 року позивач звернувся до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, а 16 травня 2016 року, тобто в межах строку, встановленого пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 2 781 грн. 52 коп. (а.с.65, 68).

Як убачається з наданого відповідачем розрахунку страхового відшкодування, виконаного відповідачем, сума страхового відшкодування в розмірі 2781 грн. 52 коп. була розрахована за вирахуванням вартості відновлювальних робіт по складовим, які згідно висновку спеціаліста № 0005 від 12 травня 2016 року, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 визнано такими, що не відносяться до вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.55).

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з підстав його недоведеності.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, остільки зроблено їх з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права.

При цьому, суд виходить із наступного.

Відносини, що склалися між сторонами у зв'язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АЕ/3019481 врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Встановлено, що 23 листопада 2015 року ТзДВ СК «Альфа-Гарант» було отримано від позивача повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 серпня 2015 року за участю належного позивачу транспортного засобу «Opel Vectra» д.р.н. НОМЕР_1, та транспортного засобу Богдан, д.р.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що належить Союз Авто ТОВ, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом АЕ/3019481 (а.с.42, 66-67).

Згідно п. 34.2 ст. 34 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

З матеріалів справи убачається, що 23 листопада 2015 року був проведений огляд пошкодженого автомобіля позивача внаслідок ДТП від 26 серпня 2015 року та представником ТОВ «Експертум Аве» складено протокол, відповідно до якого виявлено пошкодження таких елементів ТЗ «Opel Vectra», д.р.н. НОМЕР_1, а саме: крило заднє праве, панель фари задньої правої, крило заднє ліве, підсилювач заднього бампера, кришка багажника, панель задня, логотип на кришці багажника, ліхтар лівий та правий, панель задньої лівої фари, водостік правого заднього крила, лонжерон задній правий, бампер задній (а.с.84-85).

Згідно звіту № 16425 від 27 грудня 2015 року, складеного ТОВ «Експертум АВЕ», вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Opel Vectra», д.р.н. НОМЕР_1, встановлено в сумі 16 868 грн. 36 коп. без ПДВ (а.с.73-79).

Визнаючи відсутніми правові підстави до задоволення позову, районний суд поклав в основу рішення висновок аварійного комісара ОСОБА_7 від 12 травня 2016 року про те, що характер пошкоджень транспортного засобу «Opel Vectra» д.р.н.НОМЕР_1, обставинам ДТП відповідає лише в частині контакту заднього бамперу та підсилювача заднього бамперу, а також враховував ту обставину, що висновок проведеної по справі судової транспортно - трасологічної експертизи не носить категоричний характер.

Разом з тим, районний суд не звернув увагу, що свій висновок аварійний комісар зробив виключно шляхом візуального співставлення пошкоджених деталей автомобілів по фотографічних знімках та за допомогою лінійки.

До того ж, згідно даних додатку до матеріалів, відповідні графічні зображення мають місце лише на фотознімку автомобіля «Opel Vectra» д.р.н.НОМЕР_1, в той час як на фото застрахованого транспортного засобу такі відмітки відсутні, що піддає сумніву законність висновку про отримання автомобілем позивача внаслідок ДТП пошкоджень лише в частині заднього бамперу та його підсилювача (а.с.43-47).

Встановлено, що автомобіль «Opel Vectra» д.р.н.НОМЕР_1 ОСОБА_4 продано, що було перешкодою у його огляді експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_9 під час складання висновку № 12-1/1408 від 29 серпня 2017 року судової транспортно - трасологічної експертизи.

Між тим, матеріалами проведеної експертизи встановлено, що пошкодження аварійного характеру автомобіля «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1, які зазначені в протоколі огляду від 23 листопада 2015 року розташовуються в зоні контактування автомобіля «Опель Вектра», д.н.з.НОМЕР_1, та автобуса «Богдан» д.н.з.НОМЕР_2 та не виключено можливість їх утворення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 серпня 2015 року.

Свій висновок у повному обсязі підтримав експерт ОСОБА_9 і в судовому засіданні під час розгляду справи.

Суд фактично визнав доведеним заподіяння пошкоджень автомобілю позивача за інших обставин, остільки, даючи пояснення, ОСОБА_4 вказував про наявність таких фактів, що мали місце раніше.

Між тим, районний суд в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України в редакції на час розгляду справи, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив учасникам справи наслідки вчинення чи не вчинення процесуальних дій, що призвело до неповного з'ясування обставин справи.

Так, з долучених в суді апеляційної інстанції доказів убачається, що 14 серпня 2015 року автомобіль позивача отримав пошкодження, проте вони були інші, ніж зазначені в заяві - розбите водійське скло, вм'ятина на задній лівій двері та пошкодження лакофарбного покриття на пасажирських дверях (а.с.233-235).

Отримання пошкоджень в задній частині автомобіля «Opel Vectra» д.р.н. НОМЕР_1, окрім ДТП за участю застрахованого автомобіля Богдан, д.р.н.НОМЕР_2, до матеріалів справи не долучено.

Окрім цього, районний суд залишив поза увагою та не дав оцінки даним, які містяться у довідці, складеній інспектором патрульної служби роти № 9 батальйону № 2 Управління патрульної служби МВС України в м. Києві ОСОБА_10 за результатами перевірки обставин відразу після ДТП, у відповідності до яких визнано доведеним, що автомобіль позивача внаслідок події, яка мала місце 26 серпня 2015 року отримав механічні пошкодження не лише в частині заднього бамперу, але й обох задніх фар та крил, а також кришки багажника (а.с.11).

Визнано доведеним спричинення вказаних пошкоджень з вини водія ОСОБА_5 і в схемі місця ДТП, складеній за участю обох учасників події - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.51).

За таких обставин, видаються сумнівними, отриманими у відсутність належних правових підстав письмові пояснення ОСОБА_5, надані аварійному комісару ОСОБА_7 щодо обставин ДТП після спливу значного періоду часу після події - 06 квітня 2016 року, в той час як людська пам'ять схильна до забування (а.с.49).

Судом вживалися заходи щодо допиту у якості свідка водія ОСОБА_5, який є мешканцем іншого міста, проте судова повістка повернулася без вручення (а.с.232).

Враховуючи вимоги процесуального закону щодо строків розгляду справи та тривалість перебування справи на розгляді суду апеляційної інстанції, суд, співставивши долучені до справи докази, у їх сукупності, вважає за можливе ухвалювати по справі рішення на підставі матеріалів справи й вважає доведеним спричинення автомобілю позивача внаслідок ДТП пошкоджень, виявлених у акті-огляду ТЗ «Opel Vectra», д.р.н. НОМЕР_1 від 28 листопада 2015 року (а.с.84-85).

З таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, враховуючи таке.

Вартість матеріального збитку щодо відновлення вищевказаних складових, згідно звіту № 16425 від 27 грудня 2015 року ТОВ «Експертум-АВЕ» з податком на додану вартість складає 20 242 грн. 02 коп., а без урахування податку - 16868 грн. 36 коп. (а.с.73).

Встановлено, що ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» сплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування, в сумі 2781 грн. 52 коп.

Між тим, згідно положень п. 12.1 ст. 12 та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування підлягає до виплати за ви рахуванням податку на додану вартість та визначеного у полісі розміру франшизи .

Згідно полісу № АЕ/3019481 від 27 квітня 2015 року розмір франшизи складає 500 грн. (а.с42).

Отже, позивачу завдано матеріальний збиток, який без податку на додану вартість становить 16868 грн. 36 коп., а з урахуванням сплати 2781 грн. 52 коп. та розміру франшизи, страхове відшкодування, яке не доплачено ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» позивачу становить 13586 грн. 84 коп. (16868,36-500-2781,52=13586,84).

З огляду на зазначене, з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, в сумі 13586 грн. 84 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Щодо вимог про стягнення пені за кожен день прострочки виплати страхового відшкодування, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно ч. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Зі справи убачається, що 23 листопада 2015 року ОСОБА_4 подав повідомлення про ДТП від потерпілого 23 листопада 2015 року, а заяву про страхове відшкодування - 21 січня 2016 року, а саме на 59 день, тобто з простроченням на 29 днів.

Отже, відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість прострочених днів (29дн.) і становить 119 днів.

ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування 16 травня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням від 16 травня 2016 року № 22557, а саме на 116 день після отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Враховуючи викладене та те, що страхове відшкодування позивачу було виплачено у меншому розмірі, аніж було завдано шкоду та підлягало відшкодуванню, колегія суддів визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за кожен день прострочення виплати 13586 грн. 84 коп. страхового відшкодування за період з 16 травня 2016 року по 11 липня 2016 року (як зазначено у позові), а отже, з відповідача згідно ч. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню пеня, у сумі 749 грн. 87 коп.

Посилання скаржника на порушення порядку ухвалення рішення спростовується змістом журналу судового засідання, зауваження на який не подано.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з постановленням по справі рішення нового змісту, яким стягнути з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, в сумі 13586 грн. 84 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також суму пені, в розмірі 749 грн. 87 коп.

На підставі вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 судові витрати, в сумі 551 грн. 21 коп.

У задоволенні позову у іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, в сумі 13586 грн. 84 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також суму пені, в розмірі 749 грн. 87 коп.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_4 судові витрати, в сумі 551 грн. 21 коп.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 березня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: