Справа № 464/3785/17
пр.№ 2/464/241/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.
секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/3785/17 за позовом Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 26245 грн. 57 коп. надміру виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі заяв відповідача ОСОБА_1 від 21.01.2015, 10.06.2015 та 10.12.2015 року їй було призначено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 01.02.2015 по 09.06.2016. У поданих заявах відповідач вказала про відсутність у неї у володінні житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції. В результаті проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області ревізії за період з 01.01.2014 по 31.01.2016 з`ясовано, що ОСОБА_1 не повідомила обставини про придбання житлового приміщення, які впливають на призначення грошової допомоги. Так, було встановлено, що у власності ОСОБА_1 є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 13,1 кв.м. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505 кошти допомоги, що виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. А оскільки ОСОБА_1 не мала права на отримання грошової допомоги на час звернення до Сихівського відділу соціального захисту, то стягненню підлягає вся сума виплаченої грошової допомоги за період з 01.02.2015 по 29.02.2016 у розмірі 26 245 грн. 57 коп. А відтак просить позов задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14.06.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
У судовому засіданні 14.05.2018 представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. У судове засідання, призначене на 21.05.2018 не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та просить такий задовольнити.

18.04.2018 представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю, покликаючись на те, що пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначив, що чоловік відповідача ОСОБА_4 був військовослужбовцем Збройних Сил України та брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції. Капітан ОСОБА_4 проходив службу в Луганському обласному військовому комісаріаті з травня 2009 року по 17 січня 2015 року. З квітня 2014 року Луганський ОВК виконував завдання, пов`язані з забезпеченням проведення АТО. Місце постійної дислокації військкомату розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції. А відтак, родина ОСОБА_1 підпадає під виключення, передбачене вищевказаним пунктом 6 Порядку.

05.05.2018 представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що покликання представника відповідача на п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такий цитує відповідне положення в редакції від 4 липня 2017 року. Натомість відповідач зверталася із заявами від 21.01.2015, 10.06.2015, 10.12.2015, коли пункт 6 вищевказаної постанови діяв у редакції від 23.10.2014. А відтак, на момент звернення ОСОБА_1 до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за призначенням грошової допомоги не мала на неї права.

Відповідач та її представник у судове засідання повторно не з`явилися. Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його залученням до участі у слідчих діях та зайнятістю у іншому судовому засіданні. Однак такий суду не надав жодних доказів, що підтверджують поважність причин її неявки у судове засідання. А відтак, приходжу до висновку, що таке клопотання задоволенню не підлягає. Разом із цим суд звертає увагу, що у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені у Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі "Калашников проти Росії" Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади. З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У зв`язку з наведеним дії відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 у вигляді повторної неявки поспіль у судове засідання, а також неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи та подання апеляційних скарг на ухвалу про відкриття провадження, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що у свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору. А відтак, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та її представника.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.01.2015 та 10.06.2015 відповідач ОСОБА_1 звернулася до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та 10.12.2015 із заявою про продовження їй вищевказаної виплати. У заявах відповідачем зазначено, що у неї та будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована території України, райони проведення антитерористичної операції, немає транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції та немає на депозитному банківському рахунку коштів в розмірі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб (а.с.4-6).

З копії рішень про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 23.01.2015, 31.03.2015, 22.05.2015,10.06.2015, 18.12.2015 вбачається, що відповідач взятий на облік та йому розпочато виплату допомоги на період з 01.02.2015 до 09.06.2016 (а.с.7-11).

Актом ревізії використання Сихівським відділом соціального захисту коштів, виділених з державного бюджету на компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2014 по 31.01.2016 Державної фінансової інспекції у Львівській області №04-22/4 від 25.04.2016 встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Однак всупереч п.6 Порядку №505 за наявності у неї у власності житлового приміщення їй в період з 01.02.2015 по 31.01.2016 зайво призначено грошову допомогу в загальній сумі 23 845 грн. 57 коп. (а.с.33).

Так, згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53519850 від 18.02.2016 ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . Право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстровано 24.12.2014 року, тобто до звернення відповідача із заявами про виплату допомоги (а.с.15).

Згідно із актом про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 23.02.2016 р., отримувач соціальної допомоги ОСОБА_1 несвоєчасно повідомила про обставини, що вплинули на виплату державної допомоги. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 26 245 грн. 57 коп. (а.с.18).

На підставі рішення начальника Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 15 від 23.02.2016 року надання щомісячної допомоги відповідачу ОСОБА_1 було припинено з 01.03.2016 та зобов`язано останню повернути суму надміру наданої адресної допомоги (а.с. 16).

Відповідно до п. 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. №505 (далі - Порядок), виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно із п. 6 Порядку у редакції, чинній на момент звернення відповідача до Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - грошова допомога не призначається у разі, зокрема, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

А відтак, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача на п.6 вищезгаданого Порядку із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 453 від 04.07.2017, яким передбачено виняток у даній ситуації, оскільки суд застосовує норми матеріального права, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 ст.1213 ЦК України визначено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, за період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року відповідачу ОСОБА_1 було виплачено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на загальну суму 26245 грн. 57 коп., яку відповідач добровільно повернути відмовляється та яка підлягає стягненню в судовому порядку.

З врахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що відповідачем було подано недостовірну інформацію про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 26 245 грн. 57 коп. надміру виплачених за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

На підставі ст.ст.1212, 1213 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (одержувач Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, , банк одержувача УДК у Львівській області, МФО 825014, код виду сплати 2501480, р/р НОМЕР_1 ) 26245 /двадцять шість тисяч двісті сорок п'ять/ грн. 57 /п'ятдесят сім/ коп. надміру виплачених коштів за призначеною щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 1600 гривні судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Сихівський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, проспект Червоної Калини, 66.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 д.

Головуючий Б.Р. Мичка