Справа №333/601/18
Провадження №2/333/954/18
УХВАЛА

про надання строку для примирення

16 березня 2018 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Холода Р.С., за участі секретаря судового засідання Єрохіної А.Б., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, пояснивши, що в зареєстрованому шлюбі вони з відповідачем знаходяться з 29.07.2005 року. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З липня 2017 року шлюбні відносини припинені, тому що відсутнє почуття любові та поваги, тому позивач просить розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні заявив клопотання про надання строку для примирення, оскільки вважає, що зберегти сімю ще можливо. Він не втратив почуття до дружини, вони мають двох дітей, на яких погано впливає фактичне припинення шлюбних відносин.

Позивач заперечувала проти клопотання ОСОБА_2 вважає, що зберегти сімю неможливо, а відповідач не здійснив жодної дії, направленої на покращення відносин між сторонами.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_2 виходить з наступного.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи для примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати у тому числі, наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Суд, при розгляді клопотання ОСОБА_2, приймаючи до уваги, значний за часом період, протягом сторони перебували у шлюбі; наявність у подружжя двох неповнолітніх дітей, які потребують підтримки та уваги з боку обох батьків; розлад в сімї носить нестійкий характер, відсутність у кожного з подружжя іншої сімї, тому приходить до висновку, що примирення між сторонами є можливим, і з метою збереження родини, вважає клопотання відповідача таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі: надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, у звязку з чим суд зупиняє провадження у справі.

Статтею 253 ЦПК України передбачено, що строк провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись ст.111 Сімейного кодексу України, ст.ст. 240, 251, 253, 258 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про надання строку для примирення задовольнити.

Призначити подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення один місяць, тобто до 16.04.2018 року.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на строк, наданий для примирення, тобто до 16.04.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод