Справа №464/1632/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лялюка Є.Д.

при секретарі - Станкевич Р.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою поданою в порядку окремого провадження заявником ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3, про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, яким: заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Червоної Калини, 72а/82, протягом шести місяців; заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця роботи ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Звенигород, вул. Д. Галицького, 14, протягом шести місяців ; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, протягом шести місяців; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс повідомлення) з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб, протягом шести місяців. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_3, яка є матірю її чоловіка, постійно здійснює наклепи, висловлюється образливо та нецензурно, публічно ображає, пише смс повідомлення з погрозами та образами, намагається проникнути в житло заявника, безпідставно звинувачує ОСОБА_1 в тому, що остання не повертає їх грошей, золотих виробів. Зазначає, що ОСОБА_3 неодноразово зверталася в правоохоронні та інші органи з безпідставними заявами, в яких звинувачує ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень. Вказує, що дії ОСОБА_3 (приниження, переслідування, постійні образи, залякування, побої) викликають побоювання за свою безпеку та безпеку її сина, від чого заявник не може особисто себе захистити, тому вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечив дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків. Заявник зазначає, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3, зазнає моральних страждань, що полягають в душевному болі, постійному переживанні за своє здоровя і безпеку, приниженні гідності та ділової репутації перед іншими особами.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги викладені в заяві, надали пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просили таку задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 заперечила проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису. Пояснювала, що відчуває особисту неприязнь до заявника, оскільки остання негативно впливає на її сина та викрала в неї гроші і золото. Заперечила проти задоволення заяви, оскільки не вбачає підстав для відповідних обмежень.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи;

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб , зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя).

Ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК Україн и заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною сина ОСОБА_3

ОСОБА_1 працює лікарем-стоматологом у Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Звенигород, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, с. Звенигород, вул. Д. Галицького, 14 та фактично проживає за адресою: 79000, м. Львів, пр. Червоної Калини, 72а/82.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_3вчиняє дії відносно ОСОБА_1, що полягають в приниженні її гідності,словесних образах, погрозах та звинуваченні заявника у викраденні майна, називаючиГлову Г. Б. злодієм.

За заявою ОСОБА_1, Пустомитівським відділом поліції було винесено ОСОБА_3 офіційне застереження про неприпустимість антигромадської поведінки, однак це не призвело до ефективного захисту прав заявника ОСОБА_1. Б.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство щодо ОСОБА_1, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Відповідно до положеньст.ст. 29, 30 Закону № 2229-VIII кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. Особі, яка має право на відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих внаслідок домашнього насильства, моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальних збитків, які підлягають відшкодуванню, та не повязана з їх розміром. Порядок відшкодування матеріальних збитків і моральної шкоди, завданих унаслідок домашнього насильства, визначається Цивільним кодексом України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Щодо стягнення моральної шкоди, вважаю, що у задоволенні такого слід відмовити, оскільки такі вимоги не можуть розглядатись в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 2229-VIII про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

Ст. 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч. 4ст. 350-6 ЦПК Українирішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.141, 294, 350-1 350-8 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву подану в порядку окремого провадження заявником ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3, що проживає за адресою: 81158, Львівська область, Пустомитівський район,с. Шоломинь, вул. Гайовських, 3, протягом шести місяців:

наближатися ближче ніж на 20 метрів до місця проживання ОСОБА_1, що знаходиться за адресою:м. Львів, пр. Червоної Калини, 72а/82, протягом шести місяців;

наближатися ближче ніж на 10 метрів до робочого місця ОСОБА_1, що знаходиться в Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Звенигородза адресою:Львівська область, Пустомитівський район, с. Звенигород, вул. Д. Галицького, 14;

особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, протягом шести місяців;

вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс повідомлення) з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Повідомити про прийняте рішення Сихівський відділ поліції ГУ НП у Львівській області та Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради іПустомитівський відділ поліції ГУ НП у Львівській області та Звенигородську сільську раду Пустомитівського району Львівської області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.