Справа №203/1810/18
Провадження №6/0203/65/2018
УХВАЛА

25 травня 2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про обмеженн я виїзду ОСОБА_1 за межі України,

у с т а н о в и в:

16 травня 2018 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ДКПВІ «Дніпроагропроект» (керівником якого він є) судових рішень про стягнення коштів. Вимоги державного виконавця обґрунтовано тим, що боржник ухиляється від виконання виконавчих документів про стягнення з нього коштів загальною сумою 2 933 794,64 грн. (а.с.а.с. 1 3).

Державний виконавець до суду не зявився, був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що внесене подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з поданням на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження №49206650 з виконання судових рішень, ухвалених на стягнення з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «Дніпроагропроект» коштів загальною сумою 2 933 794,64 грн.

Відповідно до статті 441 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 6 Закону України від 21.01.1994 року №3857-ХІІ «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем до подання не було додано жодних доказів, які підтверджували би факти наявності у нього в провадженні будь-якого виконавчого провадження, а також ухиляння боржника у будь-який спосіб від виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими документами.

Таким чином, твердження державного виконавця про те, що обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України може вплинути на виконання ним судових рішень є необґрунтованим.

Керуючись статтями 258 260, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Подання Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі України залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повна ухвала складена 29 травня 2018 року.

Суддя М.О. Католікян