233 № 233/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

приміщення суду за адресою: 85113, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом (а.с.41), ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме квартирою, розташованою у АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Разом з ним у спірному жилому приміщенні з 11 лютого 2002 року по теперішній час зареєстрований його брат - відповідач ОСОБА_2

З серпня 2014 року відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає, комунальні послуги не оплачує, його особисті речі в квартирі відсутні.

Реєстрація відповідача у спірному жилому приміщенні позбавляє його можливості повноправно здійснювати свої права власника, на власний розсуд вільно користуватись і розпоряджатись належним майном, оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, а тому для захисту своїх прав він змушений звертатися до суду.

Ухвалою судді від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3 у підготовче засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.50), у підготовче засідання не з'явився, надавши суду заяву про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві відповідач зазначив, що він тривалий час проживає за межами України (а.с.31-40).

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі Договору дарування квартири від 05.11.2004 року, є власником квартири АДРЕСА_1.

Дана обставина підтверджується копією договору дарування від 05.11.2004 року (а.с.46), копіє витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 273397 від 05.11.2004 року (а.с.45), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5574245 від 25.11. 2004 року (а.с.47).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У спірному житловому приміщенні з 07 липня 2010 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2 як член сім'ї власника жилого будинку (квартири). Дата реєстрації відповідача підтверджується копією його паспорту (а.с.18-19).

Відповідач ОСОБА_2 відсутній у спірному житловому приміщенні з серпня 2014 року без поважних причин. Зазначена обставина підтверджена Актами з перевірки паспортного режиму від 14 лютого 2017 року (а.с.7), від14.08.2017 року (а.с.6), від 15.01.2018 року (а.с.10) та визнана відповідачем ОСОБА_2 у заяві від 14.02.2018 року (а.с.31).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що слід усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Тож, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Миколаївка, Костянтинівського району, Донецької області, таким, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 20 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В.Каліуш