Справа № 2-1044/11
У Х В А Л А

іменем України

22 листопада 2018 року Деснянський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Саламон О.Б.

за участю

секретаря судового засідання Вільховченко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва А.Т., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Алієва А.Т. в якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у відмові здійснити перерахунок його неіснуючого боргу по аліментах та зняття безпідставно встановлених обмежень; зобов'язати державного виконавця здійснити зняття, накладених в рамках виконавчого провадження на ОСОБА_1 обмежень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні в Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №АСВП 26212342 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1044, виданого 02.02.2011 р. Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 01.01.2011 р. до досягнення дитиною повноліття. У зв'язку з заборгованістю по сплаті аліментів державним виконавцем було накладено стягнення суми боргу на заробітну плату ОСОБА_1 та були накладені обмеження, передбачені п. 1, 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому він, ОСОБА_1, сумлінно та регулярно здійснюючи платежі, не має заборгованості по виконавчому листі, у зв'язку з чим подав до державного виконавця заяву від 28.05.2018 р. про перерахунок боргу та зняття обмежень, проте йому відмовлено у здійсненні вказаних дій.

18.10.2018 р. від державного виконавця до суду надійшли заперечення, у відповідності до яких просить відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що у зв'язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів, 31.05.2018 р. винесено постанови про накладення на боржника ОСОБА_1 обмежень, а саме: тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві користування зброєю, до погашення заборгованості в повному обсязі. 05.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою, в якій просив скласти розрахунок заборгованості на підставі довідки про доходи та наданих ним квитанцій, на підставі якої було складено розрахунок, згідно з яким заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.06.20018 р. склала 11 822, 31 грн. 28.08.2018 р. ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою про складання розрахунку заборгованості. 03.09.2018 р. державним виконавцем складено розрахунок, у відповідності до якого заборгованість боржника склала 10 870, 35 грн. станом на 31.08.2018 р. Вказані розрахунки заборгованості не скасовані, боржником не надано доказів повного погашення заборгованості. У відповідності до розрахунку заборгованості від 03.10.2018 р. заборгованість ОСОБА_1 становить 10 272, 79 грн. Враховуючи вказане підстави для скасування заходів примусового виконання рішення суду відсутні.

В судове засідання учасники справи не з'явились, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Суд, розглянувши подані учасниками справи документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На примусовому виконанні в Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавчий лист №2-1044/11, виданий 02.02.2011 р. Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму починаючи з 01.01.2011 р. до досягнення дитиною повноліття. (ВП №26212342)

Постановами державного виконавця від 31.05.2018 р. у зв'язку з наявністю заборгованості в розмірі 88 646, 5 грн. ОСОБА_1 встановлені тимчасові обмеження, а саме: тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві користування зброєю, до погашення заборгованості в повному обсязі.

05.07.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця з заявою про долучення до матеріалів справи довідки про доходи та квитанцій про сплату аліментів, в якій просив визначити розмір заборгованості по аліментах та скласти відповідний розрахунок.

05.07.2018 р. державним виконавцем складено розрахунок заборгованості з урахуванням наданих квитанцій, у відповідності до якого станом на 30.06.2018 р. в боржника наявна заборгованість по аліментах в розмірі 11 822, 321 грн.

28.08.2018 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до державного виконавця з заявою про здійснення перерахунку заборгованості та скасування заборони виїзду за межі України та керування транспортними засобами, до якої долучив квитанції.

03.09.2018 р. державним виконавцем складено розрахунок заборгованості, у відповідності до якого станом на 31.08.2018 р. заборгованість ОСОБА_1 складає 10 852, 29 грн.

У відповідності до розрахунку заборгованості від 03.10.2018 р. заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.10.2018 р. складає 10 272, 79 грн.

Вказані розрахунки боржником не оскаржувались та не скасовані в передбаченому законом порядку. Доказів зворотнього суду не надано.

Згідно з ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Вбачається, що державним виконавцем враховані квитанції надані ОСОБА_1

Згідно з ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови державного виконавця про накладення обмежень на ОСОБА_1, останнім не оскаржувались в передбачені законом строки.

При цьому, державним виконавцем обчислювались розрахунки заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, з урахуванням положень ст. 195 СК України.

ОСОБА_1 до моменту накладення тимчасових обмежень не надавались державному виконавцю квитанції про сплату аліментів, про що останній сам стверджує в поданій скарзі, у зв'язку з чим в державного виконавця, при винесенні вказаних постанов, були наявні передбачені Законом підстави нарахування заборгованості.

Зокрема, вбачається, що державним виконавцем на виконання заяв ОСОБА_1 були здійснені дії з перерахунку заборгованості, у зв'язку з чим суд не вбачає бездіяльності державного виконавця щодо виконання заяв боржника.

Враховуючи наявність у ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів, яка станом на 01.10.2018 р. становить 10 272, 79 грн., суд не вбачає підстав для скасування обмежень, накладених постановами державного виконавця в рамках виконавчого провадження №26212342.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо відсутності підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конценції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка полягає у не знятті арешту з майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 22.11.2018 р.

Суддя