ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 219/7195/16-ц

Провадження № 14-337цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача СитнікО. М.,

суддів: Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство «Мирком-1» (далі - ПП «Мирком-1»),

відповідачі: Виконавчий комітет Миронівської селищної ради Бахмутського району Донецької області(далі - Виконком Миронівської селищної ради), Миронівська селищна рада Бахмутського району Донецької області(далі ? Миронівська селищна рада),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Мирком»,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ПП «Мирком-1» на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року в складі судді Любчика О. В. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів Біляєвої О. М., Гапонова А. В., Кішкіної І. В.

у цивільній справі за позовом ПП «Мирком-1» до Виконкому Миронівської селищної ради, Миронівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунальне підприємство «Мирком», про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Виконкому Миронівської селищної ради 4 973 896 грн на відшкодування шкоди, спричиненої працівниками Миронівської селищної ради у результаті протиправного втручання у діяльність ПП «Мирком-1» на підставі договору цесії від 30 березня 2016 року № 1/3.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2017 року до участі у справі залучено правонаступника позивача - ПП «Мирком-1» у зв'язку з тим, що договір цесії від 30 березня 2016 року № 1/3 розірвано і ОСОБА_3 відповідно до статті 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) втратив право вимоги до відповідачів.

В уточненій позовній заяві ПП «Мирком-1» зазначило, що факт незаконного втручання відповідачів у діяльність ПП «Мирком-1» встановлений постановою Дебальцівського міського суду Донецької області від 27 листопада 2013 року в адміністративній справі № 224/2425/13-а. 17 березня 2014 року Дебальцівським МВ ГУ МВС України в Донецькій області відкрито кримінальне провадження № 0000004 за частиною першою статті 365 Кримінального кодексу України.

ПП «Мирком-1» просило солідарно стягнути з відповідачів у рахунок відшкодування збитків неотриманий прибуток - 1 693 766 грн, вартість втрачених будівельних матеріалів - 3 280 130 грн, індексацію з урахуванням інфляційних процесів - 795 836 грн, 3 % річних від простроченої суми - 163 393 грн, а всього - 5 933 125 грн.

У травні 2017 року Виконком Миронівської селищної ради подав заяву про закриття провадження у цивільній справі, посилаючись на те, що за суб'єктним складом спірних правовідносин та їх характером цей спір відноситься до господарської юрисдикції.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час постановлення ухвали. Роз'яснено позивачу, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ПП «Мирком-1» відхилено. Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, керувався тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки сторони у справі - юридичні особи, предметом спору є право на відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням органу місцевого самоврядування, отже, справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У червні 2017 року ПП «Мирком-1» звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати ухвали судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи, наведені у касаційній скарзі

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що згідно з частиною сьомою статті 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, ПП «Мирком-1» вважало, що ним дотримано вимог частини другої статті 15 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) стосовно компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, якою встановлено, що законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Крім того, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року провадження у справі № 219/7185/16-ц вже було закрито з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК України, але ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

26 вересня 2017 року Миронівська селищна рада звернулася до суду з запереченнями, у яких просила касаційну скаргу ПП «Мирком-1» відхилити.

05 жовтня 2017 року з запереченнями на касаційну скаргу ПП «Мирком-1» звернулася Артемівська місцева прокуратура Донецької області.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

10 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року справу передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 20 серпня 2018 року прийняла цю справу для продовження розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

Велика Палата Верховного Суду, заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

У пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України (у редакції, що діяла на час звернення до суду з позовом) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статті 19 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (у редакції, чинній на час подання позову) передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 зазначеного Кодексу господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) юридичні особи та фізичні особи ? підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, ? за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Таким чином, критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

У справі, яка розглядається, встановлено, що:

? сторонами у справі є юридичні особи - позивач ПП «Мирком-1» та відповідачі: Виконком Миронівської селищної ради й Миронівська селищна рада;

? позов заявлено з підстав відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями суб'єкта владних повноважень відповідно до статті 1173 ЦК України;

? вимоги юридичної особи до суб'єкта владних повноважень не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Вказані обставини виключають розгляд цього спору в порядку цивільного судочинства, який в силу вимог статей 1, 2 ГПК України (у редакції на час звернення до суду з позовом) віднесений до компетенції господарського суду.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно встановив, що спір між сторонами підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, та обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній на час постановлення ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року, на яку посилається у своїй касаційній скарзі ПП «Мирком-1», скасовано ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2016 року про закриття провадження у справі № 219/7185/16-ц на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України. Апеляційний суд переглядав ухвалу про закриття провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_3 до Виконкому Миронівської селищної ради й Миронівської селищної ради про стягнення коштів, а не за позовом правонаступника ОСОБА_3 - ПП «Мирком-1», тому наявність нескасованої ухвали Апеляційного суду Донецької області від 19 жовтня 2016 року не є підставою для скасування законних та обґрунтованих ухвал судів першої й апеляційної інстанцій, оскільки стосується іншого суб'єктного складу спору, не порушує закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принцип доступу до правосуддя та не позбавляє можливості захисту ПП «Мирком-1» свого права в судовому порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

При розгляді справи суди обґрунтовано врахували, що критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Керуючись статтями 259, 268, 400, 406, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Мирком-1» залишити без задоволення.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 30 травня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя-доповідач В. С. Князєв О. М. Ситнік
Судді: С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

Л. М.Лобойко