Справа № 495/6777/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 квітня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі :

головуючого - одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, відповідно до ст. ст. 321, 1216, 1218, 1225 ЦК України уточнивши свої позовні вимоги 05.10.2017 року просить суд: визнати втраченим державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03 березня 2005 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.08.2004 року № 999/2004, та державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2003 року № 11/2003, видані на імя ОСОБА_3; встановити факт належності земельної ділянки, загальною площею 3,34 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після ОСОБА_3, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 3,34 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_3.

За заповітом ОСОБА_3вона заповідала належне їй майно своєму синові, тобто позивачу по справі.

Майно, яке належало спадкодавиці складається із земельної ділянки, загальною площею 3,34 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач бажає прийняти спадщину, звернувся до державного нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав за заповітом, проте йому у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку із відсутністю оригіналів правовставнолюючих документів на спадкове майно.

За вказаних обставин позивач із звернувся до суду з вищевказаним позовом .

Учасники справи в судове засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач та його представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, представник відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог .

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4. /л.с. 7/

Позивач у відповідності до свідоцтва про своє народження є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.

ОСОБА_3 за життя 18.10.2013 року склала заповіт, яким право власності на належне їй майно заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. /л.с. 8/

У відповідності до державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 03 березня 2005 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.08.2004 року № 999/2004, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3,34 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2003 року № 11/2003, ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 3,09 гектарів у межах згідно з планом, розташована на території АДРЕСА_1 та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач бажає прийняти спадщину після смерті матері, проте у зв'язку із відсутністю оригіналів правовставнолюючих документів на спадкове майно, нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом нотаріуса № 771/02-17 від 09.08.2017 року. /л.с. 10/

У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради № 112 від 18.02.2016 року, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на день смерті постійно мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_2. /л.с. 9/

У відповідності до довідки, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради № 100 від 18.02.2016 року, дійсно згідно погосподарської книги сільської ради за 2016 рік, особовий рахунок № 4003-01, та домової книги за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та син -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено в ході судового розгляду справи позивач звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявив відмову від спадщини, до того ж був зареєстрований на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею, тобто фактично прийняв спадщину.

Земельна ділянка, загальною площею 3,34 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала ОСОБА_3 у відповідності до державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 03 березня 2005 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.08.2004 року № 999/2004, а земельна ділянка площею 3,09 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала ОСОБА_3 у відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2003 року № 11/2003, однак оригінали вказаних документів у позивача відсутні, вони були втрачені.

Позивач у своєму позові зазначає, що звертався до відділу Держгеокадастру у Білгород - Дністровському районі Одеської області про видачу дублікатів державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, однак йому було відмовлено в їх отримані, оскільки позивач не є власником даного права.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач у своєму позові зазначає, що оскільки у нього відсутні оригінали вказаних державних актів, необхідно їх визнати втраченими.

Так, позивачем до газети було подано відповідні оголошення: «Вважати втраченим державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03.03.2005 року, виданий на імя ОСОБА_3 Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області» та оголошення: «Вважати втраченим державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 31.01.2003 року, виданий на імя ОСОБА_3 Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області».

За таких обставин, необхідно визнати вказані правовставнолюючі документи втраченими, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про встановлення факту належності земельної ділянки, загальною площею 3,34 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 га, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_3, то вони задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні встановлено факт належності вищевказаного спадкового майна ОСОБА_3, згідно державних актів на земельні ділянки, що визнані судом втраченими, а тому додаткового встановлення факту належності спірних земельних ділянок ОСОБА_3 є недоцільним.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, який на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею, тобто фактично прийняв спадщину, а також звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, не відмовився від її прийняття, тобто юридично прийняв спадщину, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено факт належності спадкового майна спадкодавиці, а тому додаткове встановлення цього факту є недоцільним, та прийнявши до уваги втрату оригіналів правовставнолюючих документів позивачем та подачу оголошення у пресу про вказане, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання втраченим державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03 березня 2005 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.08.2004 року № 999/2004, та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.2003 року, виданого на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2003 року № 11/2003, на імя ОСОБА_3; визнання за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після ОСОБА_3, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 3,34 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1223, 1268 -1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати втраченим державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 03 березня 2005 року, виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 09.08.2004 року № 999/2004, та державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 31.01.2003 року, виданий на підставі розпорядження райдержадміністрації Білгород-Дністровського району Одеської області від 13.01.2003 року № 11/2003 на імя ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, яке складається із: земельної ділянки, загальною площею 3,34 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки площею 3,09 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Староцаричанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №125, масив № 37 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: