АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2094/18 Справа № 188/1274/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 47
05 квітня 2018 року

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2018 рік квітень 05 дня Колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Петропавлівському районі, про припинення дії договору оренди землі і повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» про припинення дії договору оренди землі і повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що 08 червня 2010 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» укладено договір, належної їй, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 028742, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 га, розташованої на території Троїцької сільської ради з Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» строком на 7 років.

За згодою сторін Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» зобовязалось самостійно та своєчасно за власні кошти здійснити державну реєстрацію, укладеного з позивачкою договору оренди землі, і в той же день, тобто 08 червня 2010 року за Актом прийомки-передачі земельної ділянки № 725 Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» прийняло в оренду вищевказану земельну ділянку та почало її використовувати за цільовим призначенням для вирощування сільськогосподарської продукції.

10 червня 2010 року факт державної реєстрації договору оренди землі засвідчений Троїцькою сільською радою, що підтверджується записом в договорі оренди землі від 08.06.2010 року за підписом голови сільської ради та печаткою сільської ради.

З 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» виплачувало позивачці орендну плату та сплачувало прибутковий податок з отриманого позивакою доходу у вигляді орендної плати, що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків № 499 від 18.08.2017 року, відповідно до яких товариство від імені позивачки ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, самостійно сплатило податок з прибутку отриманого з надання майна в оренду у вигляді орендної плати в сумі 2 042.10 грн. в розмірі 306.32 грн. за результатами господарської діяльності в 2010 році, 2011 році, 2012 році, що на думку позивачки підтверджує факт використання відповідачем належної їй земельної ділянки (паю) для вирощування сільськогосподарської товарної продукції починаючи з червня 2010 року, тобто без посередньо після укладання договору оренди від 08.06.2010 року.

Посилаючись таким чином на вказані обставини, а також на те, що коли вона звернулася 06.12.2016 року до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» з проханням не обробляти її земельну ділянку після збирання вражаю в 2017 році, на що їй було відмовлено з посиланням на вчинення запису в державному реєстрі лише 12.09.2012 року, що автоматично продовжувало дію укладеного між нею та товариством договору до 2019 року та з чим позивачка погодитись не може, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року визнано закінченим дію договору оренди землі від 08 червня 2010 року, який було укладено між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» строком на 7 років, що розташована на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Цим же рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» зобовязано повернути позивачці ОСОБА_2 земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю IV-ДП № 028742, виданого Петропавлівською райдержадміністрацією 27.02.2002 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4.900 га, розташованої на території Троїцької сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4», посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення суду скасувати, а провадження по справі закрити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним та процесуальним законом постановив рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» про те, що оскільки договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації то і відлік строку оренди розпочинається з моменту державної реєстрації, не може бути підставою для скасування рішення суду з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовам договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, що і є моментом укладання договору.

Разом із тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладання якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Таким чином, вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогами закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 381 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-Агро 4» залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий :

Судді :