Дата документу 14.05.2018
Справа № 334/7451/17
Провадження № 2/334/1444/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: Турбіної Т.Ф., при секретарі: Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, орган опіки та піклування Запорізької районної державної адміністрації ЗОР, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, у якому просили позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що ОСОБА_3 утриманням сина, його здоров'ям та вихованням не займається, особисто ним не опікується, фізичним, духовним і моральним розвитком дитини себе не обтяжує. Вона зловживає наркотичними засобами.

Вироком від 25.09.2017 року відповідачку було визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік.

Відповідачка матеріально дитині не допомагає, її життям не інтересується, фактично викресливши сина зі свого життя, а також за місцем реєстрації появляється рідко, ведучи розгульний спосіб життя. Тобто, мати дитини, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.

Її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачами - дідусем та бабусею, які хочуть взяти над ним опікунство, дитина ходить в дитячий садок, має все необхідне, виховується в гарній сім'ї.

Оскільки відповідачка самоусунулася від своїх батьківських обов'язків, існують усі законні підстави для позбавлення її батьківських прав.

У судовому засіданні позивачі позов підтримали і просили задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні визнала всі обставини, на які посилаються позивачі в обґрунтування вимог позову, не заперечувала проти задоволення позову про позбавлення її батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району просив позов задовольнити, вказавши, що орган опіки вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.08.2014р. складено актовий запис №950, свідоцтво про народження серія НОМЕР_2.

Батьками дитини зазначені ОСОБА_5 і ОСОБА_3. Відомості про батька дитини записані у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України.

Позивачі у справі є батьками ОСОБА_3.

Мати утриманням сина не займається, кошти які отримує на дитину витрачає на власні потреби, не цікавиться здоров'ям малолітнього, що підтверджується листом КЗ «ЦПМСД № 9» від 02.02.2016 № 132/01-4.

Крім того, ОСОБА_3 зловживає наркотичними засобами. Згідно з довідкою №60 КУ «ОКНД» ОСОБА_3 з 25.05.2017 по 15.07.2017 знаходиласяна стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні № 4. На даний час перебуває на обліку уКУ «ОКНД».

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2017 року відповідачку було визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки з іспитовим строком 1 рік.

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району 22.02.2018 ОСОБА_3 погодилася з позбавленням її батьківських прав відносно малолітнього сина, повідомила, що син її вже не сприймає матір'ю, утриманням та вихованням дитини повністю займаються її батьки.

Враховуючи вищевикладені обставини, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку вважати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку піклування про неї.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються він виконання своїх батьківських обов'язків.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позивачами доведено, що ОСОБА_3, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, вихованню малолітнього сина. Крім того, ОСОБА_3 зловживає наркотичними засобами. Позов про позбавлення її батьківських прав визнала.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що існують усі законні підстави для позбавлення її батьківських прав, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.