233 № 233/4275/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді Малінова О.С.

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Костянтинівці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником будинку № 62 по вул.Джерельна в м.Костянтинівка, Донецької області, в якому зареєстрований його племінниця, відповідач по справі ОСОБА_2, яка з 2013 року в будинку не мешкає, за місцем реєстрації не зявляється, її речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає. Позивач через те, що відповідач зареєстрована у будинку, змушений нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, яка добровільно з реєстрації не знялась, а тому позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 62 по вул.Джерельна в м.Костянтинівка, Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову заперечень не має (а.с.31).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зясувавши позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 62 по вул.Джерельна в м.Костянтинівка, Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 19 лютого 1988 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 2-356 (а.с.7-8).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 у зазначеному будинку підтверджується витягом з домової книги (а.с.9-10), відомостями про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради листом № 3184/09 від 10 вересня 2018 року (а.с.20-21).

З 2013 року відповідач ОСОБА_2 в будинку не мешкає, за місцем реєстрації не зявляється, її речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає. Факт її відсутності та відсутності її речей в будинку підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 14 серпня 2018 року (а.с.15).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.

В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ОСОБА_2 не мешкає в будинку № 62 по вул.Джерельна в м.Костянтинівка, Донецької області більше року, її речі в будинку відсутні, факт її реєстрації в будинку позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Керуючись ст.ст.525, 526, 530, 589, 590 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 8, 19, 141, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком № 62 по вул.Джерельна в м.Костянтинівка, Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Джерельна, буд.62.

Суддя