Справа № 755/906/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 16 січня 2017 року, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто позивачу, оскільки заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

27 лютого 2018 року (вх. № 11323/1) представник позивача Романченко А.С. звернулася до суду із заявою про повернення судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2017 року представник позивача Липовський Д.В. отримав оригінал квитанції та позовну заяву з додатками, що підтверджується особистою розпискою, яка міститься в довідковому листі до справи.

Як роз'яснено у п.26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

У п.27 цієї Постанови зазначено, що судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу.

При зверненні з заявою про повернення судового збору, позивачем не долучено докази, які підтверджують сплату судового збору у розмірі, визначеному ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а відсутність цих доказів не дають дійти до висновку яку суму та на який рахунок грошові кошти були зараховані, тому заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення судового збору не підлягає до задоволення, що не перешкоджає позивачу повторно звернутись до суду із заявою по повернення судового збору, долучивши оригінал платіжного документу про сплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. ст.ст. 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Романченко А.С. про повернення судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я :