Справа № 202/4180/18
Провадження № 2-о/202/138/2018
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду, заінтересована особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Заявник в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, залишення заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз'яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами і доповненнями, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено право суду встановлювати факти, що мають юридичне значення.

Разом із тим це можливо за наявності певних умов, а саме: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В своїй заяві ОСОБА_1 ставить питання про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини з спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 23.06.2001 року.

Судом встановлено, що державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 винесено постанову про відмову в вчинені нотаріальних дій від 05 жовтня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2, померлої 23.06.2001 року, у звязку з тим, що згідно з наданими документами у спадкоємця не встановлено факт спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а тому відсутній факт прийняття спадщини.

Так, на підтвердження своєї заяви заявником долучено акт про підтвердження факту проживання без реєстрації за даною адресою від 25 червня 2018 року, відповідно до якого засвідчено те, що ОСОБА_1, починаючи з 23 травня 2000 р. дійсно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Встановивши фактичні обставини справи про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд повинен перевірити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2, факт заведення спадкової справи, хто із спадкоємців прийняв спадщину, чи є спадкоємці які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні, тобто пересвідчитись у відсутності спору між спадкоємцями щодо спадкового майна. В матеріалах справи відсутня довідка щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 Отже, з наданих заявником документів суд позбавлений встановити вищезазначене.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

В силу ч.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, зазначені у заяві обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що вимога заявника зводиться не тільки до встановлення факту, але і про право на спадщину.

Отже, у вимозі, з якою заявник звернувся до суду про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, наявний спір про право, що є підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись: ч.4 ст. 315 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем

залишити без розгляду.

Розяснити заявнику його право на подання позовної заяви на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом пятнадцяти з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар