Справа № 128/1758/15-ц
Провадження № 22-ц/772/1858/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 рокуСправа № 128/1758/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого (судді-доповідача): Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря Богацької О.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3

відповідачі: Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року, постановлену у складі судді Ганкіної І.А., у приміщенніВінницького районного суду Вінницької області, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області, є рідною матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку «А», веранди «а», погребу «п/А», сараю «Б», навісу «б», навісу «б1», убиральні «В», огорожі №1, хвіртки №2, ? криниці №3.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про перегляд вищевказаного рішення суду за нововиявленими обставинами.

25 вересня 2017 року ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області вказана заява була повернута заявнику.

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 повторно звернулась до суду з заявою про перегляд рішення суду від 28 липня 2015 року за нововиявленими обставинами, яку мотивувала тим, що будинок, право власності на який судом визнано за ОСОБА_3, знаходиться на її земельній ділянці, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_1 від 27 квітня 2005 року, та перешкоджає їй, як власнику цієї земельної ділянки, розпоряджатись нею у повній мірі. Вважає, що судом першої інстанції не встановлено коло спадкоємців, оскільки померла ОСОБА_5 проживала разом з нею до дня смерті, вона здійснювала за нею догляд. Для з'ясування цих обставин, суд повинен був врахувати покази відповідача - Стрижавської сільської ради Вінницького району Вінницької області, однак у рішенні суду, зазначено, що відповідачем у справі є Пултівецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, представник якої в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав та не заперечув проти його задоволення, тобто в даному випадку думка відповідача при ухваленні рішення від 28 липня 2015 року врахована не була.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 в задоволенні заяви про скасування рішення суду від 28 липня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала районного суду мотивована тим, що сторонами в даній цивільній справі є ОСОБА_3 та Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області. При ухваленні судового рішення від 28 липня 2015 року судом було враховано думку відповідача, а ОСОБА_4 не є стороною у справі, тому не являється суб'єктом за заявою якого може бути переглянуте рішення суду за нововиявленими обставинами.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що при визнанні права власності на будинковолодіння за позивачем судом першої інстанції не враховано відомості про власника земельної ділянки на якій знаходиться спадкове нерухоме майно, також не встановлено коло спадкоємців, так як, померла ОСОБА_5 проживала разом з нею до дня смерті, і її поховання вона здійснювала за власні кошти.

У встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість ухвали суду.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року позов задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області є рідною матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку «А», веранди «а», погребу «п/А», сараю «Б», навісу «б», навісу «б1», убиральні «В», огорожі №1, хвіртки №2, криниці №3.

Сторонами по цій справі були ОСОБА_3 та Стрижавська селищна рада Вінницького району Вінницької області.

ОСОБА_4 не будучи учасником справи звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року

У пункті 11 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті Постанови від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що заява про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами може бути подана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Однак, як слідує із матеріалів справи, ОСОБА_4 не було залучено до участі у справі, за результатами розгляду якої ухвалено судове рішення, а тому вона не є учасником справи, отже не є суб'єктом, за заявою якого може бути переглянуте рішення суду за нововиявленими обставинами.

Окрім цього, за змістом заяви ОСОБА_4, обставини на які вона посилається, не є нововиявленими в розумінні процесуального закону.

Так, відповідно до ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Згідно п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»(пункти 3, 4, 5, 6), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Не врахування судом першої інстанції під час судового розгляду справи письмових заперечень Стрижавської селищної ради не є нововиявленою обставиною.

Зазначені обставини стосуються процесуальних дій суду щодо прийняття та оцінки доказів, перевірити правильність яких можливо виключно шляхом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у спосіб передбачений ЦПК України. Відмова суду у прийнятті доказів, чи письмових пояснень не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (P0N0MARY0V v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18 листопада 2004 року).

Таким чином, висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, є правильним.

Аргументи апеляційної скарги є аналогічними агрументам, викладеним у заяві про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржена ухвала відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 липня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.В. Оніщук

Судді: С.К. Медвецький

В.П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Оніщук