Справа № 265/7370/18
Провадження № 2/265/1716/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 жовтня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона є власником 1/2 частки будинку 18 по проїзду Будівельному у місті Маріуполі. Її дочка, ОСОБА_3, також є власником 1/2 частки зазначеного будинку. У вказаному будинку з 26.07.2005 року зареєстрований її син, ОСОБА_2, але з січня 2017 року він фактично проживає в іншому місті, та не приймає участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг, у зв'язку з чим вона вимушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку з січня 2017 року, вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням в даному будинку. Таким чином, реєстрація відповідача у належному їй будинку, не дозволяє їй розпоряджатися належною власністю на власний розсуд, чим порушуються її права, за захистом яких вона вимушена звертатись до суду.

Просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку 18 по проїзду Будівельному у місті Маріуполі Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток рекомендованою поштою за місцем реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в установленому законом порядку шляхом надіслання судових повісток рекомендованою поштою за місцем реєстрації та опублікуванням судових викликів на офіційному веб-сайті «Судова влада».

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що по 1/2 частці будинку № 18 по проїзду Будівельному у місті Маріуполі Донецької області належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 1095400.

Як вбачається з довідки від 23 серпня 2018 року, виданої головою комітету самоорганізації населення «Таганрозький», за адресою: місто Маріуполь проїзд Будівельний, будинок 18 по теперішній час зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно акту, виданого головою комітету самоорганізації населення «Таганрозький», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5 по проїзду Будівельному в м. Маріуполі, але фактично не проживає в ньому з січня 2017 року.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 18 по проїзду Будівельному в м. Маріуполі, а відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому понад року, чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування даним житловим будинком.

Крім тогшо, позивач не наполягала на стягненні з відповідача ОСОБА_2 на її користь судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 391, ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України , ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні житлового приміщення шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: ОСОБА_3 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у володінні належним їй житловим приміщення шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 18 по проїзду Будівельному у місті Маріуполі Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.С. Гноєвой