ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровська міська рада про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року, з урахуванням виправлених описок, позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності без прийняття в експлуатацію на нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_1, літ. А-1, площею 150 кв.м.; АДРЕСА_2, літ. А-1, площею 56 кв.м.; АДРЕСА_3, літ. Б-1, площею 71,7 кв.м.; АДРЕСА_4, літ. Б-1 площею 1,5 кв.м., а також гараж по АДРЕСА_5, площею 41,7 кв.м. Вирішено питання щодо судового збору (а.с 165-166, 179, 186).

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровська міська рада, 20 липня 2018 року, звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим, постановлене із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає обставинам справи. Зазначає, що суд першої інстанції задовольнивши позовні вимоги про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно без прийняття в експлуатацію, порушив чинне законодавство, а також інтереси власника земельної ділянки - територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради щодо користування, вололодіння, розпорядження земельною ділянкою під спірним нерухомим майном.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуваним рішенням від 04 жовтня 2013 року позов задоволено частково. Апеляційна скарга на рішення подана 20 липня 2018 року, тобто по спливу більше чотирьох років. Вказаний термін не слід вважати розумним.

Строк апеляційного оскарження встановлено цивільно-процесуальним законом і він не може бути безмежним. Захищаючи процесуальні права одних осіб, апеляційний суд не вправі порушувати процесуальні права інших осіб, що беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" ( заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набрало статусу остаточного 29 січня 2016 року, за яким Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу , то таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Також, в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини " Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровській міській раді, було відомо, що в провадженні Жовтневого районного суду перебуває справа за вищевказаним позовом. Даний факт підтверджується листом Дніпровської міської ради від 30.09.2013 року № 7/11-1665 про розгляд справи без участі представника Дніпровської міської ради ( а.с.163).

В ході розгляду справи, судом апеляційної інстанції було з'ясовано, що провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року було відкрито помилково.

При цьому, за змістом ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного.

Таким чином, суду належало відмовити у відкритті апеляційного провадження.

З цих підстав, та враховуючи, що суд помилково відкрив провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року, апеляційне провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 362 ЦПК України.

При цьому, згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне в даному випадку застосувати аналогію закону, як то передбачено ч. 9 ст. 10 ЦПК України, оскільки ст. 362 ЦПК України не передбачено закриття провадження у справі, якщо воно помилково відкрито.

На підставі викладеного, керуючись 358, 362, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровська міська рада про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: