Провадження № 2/127/2771/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.11.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивований тим, що 25.04.2001 року позивач уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Дану квартиру на праві приватної власності зареєстровано за позивачем у Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 28.04.2001 року.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ЖЕО», сформованої 11.05.2018 року, у спірній квартирі, власником якої є позивач, на даний час зареєстрований її колишній чоловік та відповідач по справі ОСОБА_2

Згідно з актом №б/н, складеним ТОВ «ЖЕО» 04.06.2018 року відповідач у квартирі АДРЕСА_2 (Чекістів) не проживає з 19.01.2017 року.

ОСОБА_2 з 19.01.2017 року в квартирі не зявлявся, забрав всі свої особисті речі та предмети гігієни.

Проте, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 майже два роки не проживає у спірній квартирі, його реєстрація там зберігається, що заважає позивачу здійснювати своє право користування і розпорядження майном.

Досудове врегулювання спору не можливе, так як місцезнаходження відповідача невідомо.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

25.04.2001 року позивач уклала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (нині вул. Чорновола) у м. Вінниці. Цю квартиру на праві приватної власності зареєстровано за позивачем у Комунальному підприємстві «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 28.04.2001 року.

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ЖЕО», сформованої 11.05.2018 року, у спірній квартирі, власником якої є позивач, на даний час зареєстрований її колишній чоловік та відповідач по справі ОСОБА_2

Згідно з актом б/н, складеного ТОВ «ЖЕО» 04.06.2018 року, відповідач у квартирі АДРЕСА_2 (Чекістів) не проживає з 19.01.2017 року.

ОСОБА_2 з 19.01.2017 року в квартирі не зявлявся, забрав всі свої особисті речі та, предмети гігієни. Його місце перебування позивачу невідомо. Проте, не дивлячись на те, що ОСОБА_2 майже два роки не проживає у спірній квартирі, його реєстрація там зберігається, що перешкоджає позивачу здійснювати своє право користування і розпорядження майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем реєстрації понад один рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача юридичне значення, суд вважає позовні вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, доведеними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На стягненні судових витрат з відповідача позивач не наполягала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2), таким, що втратив право користування квартирою №1 в будинку №8 по вул. Чорновола в м. Вінниці, яка належить на праві власності ОСОБА_4 (АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 07.11.2018 р.

Суддя