Справа № 209/3102/17
Провадження № 2/209/173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Швець О.Е.

Позивач - ПАТ КБ "Приватбанк"

Відповідач -ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 11774,59 грн. за кредитним договором б/н від 13.03.2007 року та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 13.03.2007 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Щодо змін кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязання за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобовязання за договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідач станом на 19 липня 2017 року має заборгованість 11774,59 грн., яка складається з наступного: 2672,57 грн. заборгованість за кредитом; 3809,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4255,64 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно договору: 500 грн. штраф (фіксована частина); 536,89 грн. штраф (процентна складова).

01 грудня 2017 року ухвалою суду було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду.

В звязку з набранням чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 09 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони у судове засідання не зявилися, заяв про розгляд справи з участю (викликом) сторін, до суду не надходило. В матеріалах справи мається заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

22.01.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк", в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Заперечує проти позовних вимог, посилаючись на обставини крадіжки її банківської кредитної карти та не зняття нею коштів з кредитної карти.

Також, 19.02.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач просить зменшити пеню з 4255,64 грн. до 100 грн., і відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення штрафів враховуючи її тяжкий майновий стан та стан здоров'я.

У встановлений судом строк до суду від позивача не надійшло відповіді на відзиви.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст. 638 та ч.1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та у разі невиконання ним обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.

Судом встановлено, що 13.03.2007 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач уклали кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Заява на видачу кредита разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку" складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі (а.с. 14-36).

На теперішній час, відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконує, та станом на 19 липня 2017 року має заборгованість 11774,59 грн., яка складається з наступного: 2672,57 грн. заборгованість за кредитом; 3809,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4255,64 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно договору: 500 грн. штраф (фіксована частина); 536,89 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 9-13).

Судом не прийняті до уваги заперечення відповідача проти позову викладені у її відзивах, оскільки повідомлені позивачем обставини викрадення банківської карти не доводять обставин не користування нею грошовими коштами банку та не звільняють її від відповідальності за взяті на себе зобов'язання перед позивачем.

Крім цього, суд відхиляє доводи відповідача щодо зменшення пені з 4255,64 грн. до 100 грн., оскільки заявлена позивачем пеня не перевищує розміру збитків завданих позивачу, зокрема сумарного розміру тіла і процентів за кредитним договором, а тому не підлягає зменшенню.

Також, судом не приймаються аргументи відповідача щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення штрафів з підстав її тяжкого майнового стану та стану здоров'я, оскільки вкзані обставини не звільняють відповідача від відповідальності за виниклими спірними правовідносинами та порушать право позивача на відшкодування завданих збитків.

З наведених підстав, судом не приймаються до уваги надані відповідачем до відзивів письмові докази щодо внесення відомостей до ЄРДР, закриття кримінального провадження, а також документи відносно її стану здоров'я та розміру пенсії.

Про застосування строків позовної давності від відповідача до суду заяв не надходило та як вбачається з розрахунків заборгованості позивача майже кожного місяця відповідачем виконувались обов'язки по поверненню кредиту невеликими частками, що зумовило виникнення прострочення за кредитом і свідчить про обставини прийняття відповідачем умов кредитування позивачем.

Як встановлено судом, відповідачем було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв'язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту, відсотків та неустойки.

Втім, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості, банком крім пені в сумі 4255,64 грн., також нараховані штрафи - 250 грн. штраф (фіксована частина); 563,11 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгваності.

Отже, враховуючи положення ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому заявлені позивачем вимоги про одночасне їх стягнення з відповідача за прострочення сплати суми кредиту та відсотків суперечать вимогам ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення постановою у справі № 6-2003цс 15 від 21.10.2015 року.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення пені у більшому розмірі ніж штрафи за один вид відповідальності та їх одночасне заявлення до стягнення, такими, що суперечать наведеним вище законодавчим актам і правовим позиціям Верховного суду України, а тому останні задоволенню не підлягають.

За вказаних обставин, суд вважає, що стягнення штрафів замість стягнення пені, не призведе до подвійної відповідальності, а відповідатиме принципам добросовісності, справедливості та розумності.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобовязання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані, сума заборгованості по тілу, процентам і штрафам підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за кредитним договором, яка складається з наступного: 2672,57 грн. тіло кредиту; 3809,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 536,89 грн. штраф (процентна складова)

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського 1 "Д", р/р № 3111, МФО 305299, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 13.03.2007 року у розмірі 7518 (сім тисяч п'ятсот вісімнадцять) гривень 95 копійок, яка складається з наступного: 2672,57 грн. тіло кредиту; 3809,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 536,89 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 16.03.2018 року.

Суддя Я.В. Замкова