Номер провадження: 22-ц/785/44/18
Номер справи місцевого суду: 511/313/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 травня 2017 рокув задоволенні позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2подав до судуапеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 травня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №229687, виданим 26.01.2005 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №3. (а.с.3)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.09.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до повноліття сина, тобто до 28.09.2016 року, а після цієї дати стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки, до досягнення нею повноліття, тобто до 20.01.2023 року. (а.с.5)

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.11.2016 року стягнено з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 07.07.2017 року, тобто на період навчання в Державному вищому навчальному закладі «Одеське морехідне училище рибної промисловості імені ОСОБА_6», але не пізніше чим до досягнення ним 23-х річного віку.

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до повноліття доньки, тобто до 20.01.2023 року, в зв"язку зі зміною його матеріального становища.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається зокрема на те, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24.01.2017 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до 18.09.2031 року (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав жодних доказів в підтвердження зміни свого матеріального стану.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому, з урахуванням норм вказаної статті, колегія суддів вважає що суд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність суттєвих змін матеріального стану позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що він на теперішній час від іншого шлюбу має дитину і рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 24.01.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до 18.09.2031 року.

Крім того апелянт посилається на те, що на його утриманні знаходяться його батьки-пенсіонери. Посилається на скрутне матеріальне становище, на підвищення платежів за житлово-комунальні послуги та на те, що в нього не вистачає грошей.

14.11.2017 року ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що позивач не довів в суді необхідність сплати аліментів в меншому розмірі на одного із неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд вважає необгрунтованими зазначені доводи, оскільки відносно знаходження батьків пенсіонерів на його утриманні, ОСОБА_2 не надав підтвердження, крім того, батьки позивача не перебувають на його утриманні, так як отримують пенсію і проживають від нього окремо.

Наявність у позивача на утриманні від іншого шлюбу неповнолітньої дитини, не дає підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки діти мають гарантоване державою право на аліменти від їх батька, або на державну допомогу у відповідних випадках.

Захист прав одних дітей не повинен порушувати прав інших.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач працює в ДП «Контейнерному терміналі ОСОБА_5» компанії «ОСОБА_9 ОСОБА_9 ОСОБА_9 Інтернешнл ГмбХ» докером механізатором, має стабільний дохід, що підтверджується довідкою наявною в матеріалах справи.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 15 травня 2017 рокупо справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

ОСОБА_10

Повний текст судового рішення складено 01.06.2018року.