Провадження № 2/200/3581/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Сокол І.С.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, -
21 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_3 підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради 20.09.2017 року надав заперечення на позовну заяву, де зазначив, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради № 53/17 від 30.11.2011 року КП «Жилсервіс-2» ДМР є балансоутримувачем житлового будинку № 31А ж/м Тополя-3 та надає споживачам послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до журналу заявок підрядної організації КП «Жилсервіс-2» ДМР, 19 квітня 2016 року о 12 год. 01 хв. надійшла заявка від мешканця квартири № 14 будинку № 31А, відповідно до якої в квартирі течія зі стелі. В цей же день було здійснено виїзд за заявкою, течія усунута, при обстеженні встановлено, що в квартирі № 17 зрізано радіатор. 25 квітня 2016 року співробітниками КП «Жилсервіс-2» ДМР в присутності мешканців квартири № 13 було складено відповідний акт про залиття квартири. В акті зазначено, що причиною залиття стала течія зі стояка системи опалення в квартирі № 17. Мешканцями самостійно проводились роботи по заміні радіатора (після зняття радіатора не була встановлена заглушка). Згідно п.22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві в багатоквартирному будинку послуги з централізованого опалення є відгалуження від стояків у межах квартири. Згідно п.13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено, що внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача, нежитлового приміщення у житловому будинку. Згідно ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Вказує, що ОСОБА_2 як власник квартири № 17 є особою, відповідальною за належне використання, експлуатацію та схоронність системи центрального опалення, що знаходиться в її квартирі, у звязку з чим у відповідача відсутній обовязок відповідати за шкоду, спричинену внаслідок течії з системи опалення квартири № 17. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В судовому засіданні, яке відбулось 20.09.2017 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2.
Ухвалою суду від 22 травня 2018 року визначено проводити судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 22 червня 2018 року.
Третя особа відзиву на позовну заяву не надала.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного висновку.
Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст.4).
Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 13, яка розташована в будинку № 31А ж/м Тополя-3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 21.01.1997 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.05.2015 року, виданим завідуючою Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.08.2015 року, виданим завідуючою Сьомою дніпропетровською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4
З ОСОБА_5, складеного 19.04.2016 року комісією у складі: майстра п/у ОСОБА_6, бригадира п/у ОСОБА_7, вбачається, що 19 квітня 2016 року при проведенні підприємством «Дніпропетровські міські теплові мережі» планових гідравлічних випробувань внутрішньоквартальних теплових мереж від ТРП -3А за адресою ж/м Тополя-3 вул. Панікахи, 23А відбулось залиття пяти квартир по першому будівельному стояку житлового будинку за адресою ж/м Тополя-3, б.31А п.1. На момент обстеження о 13 год. 30 хв. 19 квітня 2016 року місця пригоди працівниками 1-го теплового району у присутності мешканців потерпілих квартир вказаного житлового будинку, встановлено: - запірна арматура елеваторного вузла внутрішньої системи опалення в техпопіллі перебувала у відкритому стані; - в спальній кімнаті трьохкімнатної квартири № 17, що виходить на тилову частину житлового будинку, був демонтований опалювальний прилад централізованого опалення і шарові вентилі в місцях його приєднання знаходились у відкритому стані, із яких відбувалось витікання води. Вищевказані фактори призвели до повного затоплення чотирьох нижчерозташованих квартир. Представників балансоутримувача КП «Жилсервіс-2» при обстеженні не було. На акті є підписи мешканців квартир № 13 ОСОБА_8, № 9 ОСОБА_9, № 5 ОСОБА_10, № 1 ОСОБА_11, № 6 ОСОБА_12
Згідно акту від 25 квітня 2016 року, складеного комісією у складі майстра ОСОБА_13, майстра ОСОБА_14 в присутності мешканця квартири № 13 ОСОБА_1, затвердженого головним інженером КП «Жилсервіс-2» ОСОБА_15, 22 квітня 2016 року за адресою ж/м Тополя-3 будинок 31А кв.13 було проведено обстеження технічного стану квартири 13після залиття із квартири № 17. В результаті обстеження встановлено: житлова кімната (S-11,4) спальня сліди залиття у вигляді жовтих плям на стелі, здуття і відставання шпалерів (S -0,5 кв.м.), стіни відставання шпалерів, здуття в окремих місцях (S- 0,6 кв.м.); житлова кімната (S-17,5 кв.м.) зала сліди залиття у вигляді жовтих плям, відставання шпалерів по всій площі стелі, стіни відставання шпалерів окремими листами (S-2 кв.м.); жила кімната (S 10,6 кв.м.) спальня здуття і відставання шпалерів на стелі (S-1,0 кв.м.), стіни відставання шпалерів по всій площі стіни (S-5 кв.м.); коридор в результаті залиття пошкоджено покриття підлоги з деревяного паркету по всій площі (S-9,0 кв.м.), стіни відставання шпалерів на стиках; кухня пошкоджено облицювання стін з кахельної плитки (S-0,06 кв.м.); лоджія сліди залиття у вигляді мокрих плям на стінах і стелі (шпалери). В результаті залиття пошкоджено меблі, килимові покриття, розбухли дверні полотна в залі, кухні. Пошкоджена електропроводка. Відсутнє освітлення в туалеті. Залиття квартири № 13 з квартири № 17 відбулося 19.04.2016 року. Причиною залиття послужила течія із стояка системи опалення в квартирі 17. Мешканцями самостійно проводились роботи по заміні радіатора (після зняття радіатора не була встановлена заглушка). На вказаному акті також є підпис мешканця квартири № 13 ОСОБА_8
Відповідач підтвердив у відзиві на позов, що його призначено балансоутримувачем будинку, в якому розташована квартира позивача ОСОБА_1
Згідно «Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку окремо для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська», затвердженого рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 964 від 13.07.2011 року, до послуг, обовязкових для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем, вартість яких включена до встановленого тарифу, входить, серед іншого, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації.
Позивач вказує, що шкоду йому завдав КП «Жилсервіс-2» ДМР через своє недбале ставлення до виконання припису КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» щодо забезпечення балансоутримувачами будинків перекриття запірної арматури ввідних трубопровідних систем центрального опалення, внаслідок чого через відкриту запірну арматуру відбулося потрапляння води до системи опалення підїзду будинку, де розташована квартира позивача із подальшим витоком води в квартирі № 17, що розташована поверхом вище.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було вручено припис від підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» щодо підготовки до нового опалювального сезону 2016-2017р.р. і гідравлічним випробуванням внутрішньо квартальних теплових мереж з 04.04.2016 по 31.08.2016 року, що підтверджується реєстром від 04.04.2016 року, складеним майстром п.у. Тополя-3 ОСОБА_6
Згідно листа ТОВ «Містокомбуд» від 12.04.2016 року на адресу начальника першого теплового району ОСОБА_5, станом на 12.04.2016 року виконані в повному обсязі роботи по закриттю запірної арматури ввідних трубопроводів системи центрального опалення в житлових будинках, що обслуговуються підприємством.
Згідно доповідної записки майстра п.у. ОСОБА_6 на імя начальника першого теплового району ОСОБА_5 від 20.04.2016 року, 19 квітня 2016 року о 10 год. 00 хв. на ж/м Тополя-3 згідно графіка заплановано проведення гідравлічних випробувань теплових мереж. В телефонному режимі попереджені всі балансоутримувача житлових будинків і інших обєктів цього району. В 10 год. 00 хв. 19 квітня 2016 року під тиском «Дніпроводоканалу» розпочато заповнення внутрішньо квартальних теплових мереж від ТРП-3А. Початковий тиск у вказаних теплових мережах склав -0 кгс/ см?. На 11 год. 45 хв. тиск в мережі склав -2,7 кгс/ см?. О 12 год. 15 хв. працівник 1-го теплового району п.у. Тополя-3 ОСОБА_17, який мешкає за адресою ж/м Тополя-3АДРЕСА_1, виявив водяні потьоки в своїй квартирі на стелі та стінах. Довів до відома майстру виробничої дільниці, та з іншими членами бригади перекрив запірну арматуру на трубопроводах вводу опалення наземної теплової мережі до будинку. В 12 год. 30 хв. майстер ОСОБА_6 спільно з мешканцями потерпілих квартир провів обстеження і встановив причини залиття квартир.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З Додатку до даних Правил вбачається, що в ОСОБА_5 про залиття має бути зазначено причини залиття, встановлені при обстеженні, а також хто заподіяв шкоду, висновки і рекомендації комісії. Крім того, в акті має бути описано, що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено.
За змістом Додатку з ОСОБА_5 мають бути ознайомлені мешканці квартири, винні в залитті.
Відповідно до листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою.
В акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
З наданого позивачем ОСОБА_18 від 19.04.2016 року вбачається, що його зміст не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, зокрема, він складений не представниками житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач будинку при його складанні присутній не був. Крім того, у акті не відображено стану конкретної квартири.
Посилаючись на вказаний акт, а також на доповідну записку майстра п.у. ОСОБА_6, позивач стверджує, що винною особою у залитті його квартири є балансоутримувач КП «Жилсервіс-2» ДМР, оскільки початковий тиск в тепловій мережі на ділянці випробування склав -0 кгс/см?, тобто витік води із системи опалення в квартирі № 17, через демонтаж опалювальної батареї не міг відбутись. За умови виконання відповідачем припису КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» щодо забезпечення балансоутримувачами будинків перекриття запірної арматури ввідних трубопровідних систем центрального опалення, унеможливило б витік води із системи опалення навіть і в разі демонтажу опалювальних батарей власниками квартир.
Разом з тим, надані позивачем докази не підтверджують викладені ним доводи. Так, з згаданої доповідної записки вбачається, що початковий тиск у вказаних теплових мережах склав -0 кгс/ см?. При цьому, на 11 год. 45 хв. тиск в мережі склав -2,7 кгс/ см?. Залиття було виявлено о 12 год. 01 хв.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що акт від 19 квітня 2016 року, складений комісією у складі: майстра п/у ОСОБА_6, бригадира п/у ОСОБА_7, а також доповідна записка майстра ОСОБА_6 не є достовірними, належними та достатніми доказами, які підтверджують доводи позивача про те, що залиття його квартири відбулося внаслідок дій чи бездіяльності відповідача.
Крім того, відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Твердження позивача про те, що «а умови виконання відповідачем припису КП «Дніпропетровські міські теплові мережі» щодо забезпечення балансоутримувачами будинків перекриття запірної арматури ввідних трубопровідних систем центрального опалення, унеможливило б витік води із системи опалення навіть і в разі демонтажу опалювальних батарей власниками квартир» - є нічим іншим як припущенням, та не може бути покладено в обґрунтування висновків суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд звертає увагу, що позивач не заявляв клопотання про виклик свідків, зокрема, працівників 1-го теплового району, які могли б підтвердити чи спростувати його доводи щодо причин залиття квартири, не заявляв клопотання про призначення відповідної судової експертизи для встановлення причини залиття квартири, беручи до уваги, що навіть у акті від 19 квітня 2016 року вказано дві різні причини, які призвели до залиття квартир.
Суд погоджується з доводами відповідача-2 стосовно того, що згідно п.13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року, внутрішньобудинковою системою гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення є система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або (у разі її відсутності) трійника (врізки) включно, що знаходиться у квартирі споживача, нежитлового приміщення у житловому будинку.
При цьому із акту від 19 квітня 2016 року вбачається, що витікання води відбувалось з місць приєднання опалювального приладу, кий знаходився безпосередньо в квартирі № 17.
Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач довів відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.
Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.ч.1, 2,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Як вбачається з наданих позивачем доказів, вони не відповідають вище приведеним нормам, не визначають дійсну конкретну причину залиття квартири позивача, та не свідчать, що між діями відповідача і завданою позивачу шкодою існує безпосередній причинний звязок.
Відповідно до абз.2,4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а також правильно витлумачив ці норми.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлена вина відповідача у залитті квартири, власником якої є позивач, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди на підлягають задоволенню.
Не підлягають також задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки, як уже зазначалась вище, в судовому засіданні не доведено вини відповідача у завданні позивачу шкоди.
З урахуванням цього, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, в звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі
Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя Е.В. Женеску