Справа № 482/921/18
Номер провадження 6/482/44/2018
УХВАЛА
іменем України

31 травня 2018 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., державного виконавця Молчанової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, -
Державний виконавець Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі кордону України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу.
На обґрунтування подання вказано, що на виконанні в Новоодеському РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження №55945888 з примусового виконання виконавчого листа № 482/2232/15-ц, виданого 21.09.2017 року Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргової суми за нотаріально посвідченим договором позики від 18.04.13р. станом на 25.06.16р. у розмірі 156151,81 грн.
Державним виконавцем 06.03.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації, або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження для відома та виконання, яку ними отримано.
Незважаючи на вжиті до боржника заходи примусового виконання, рішення суду ним не виконане, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на виконання в добровільному порядку рішення не здійснено, має можливість виїжджати за межі України, а тому державний виконавець вимушений звернутися до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2, який має невиконанні зобов'язання, покладені на нього судовим рішенням.
Державний виконавець Молчанова А.С. в судовому засіданні подання підтримала, просила про його задоволення, вказавши, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду щодо стягнення боргу, оскільки, отримавши 15.03.2018 р. постанову про відкриття виконавчого провадження до державного виконавця не зявився, декларації про доходи не подав.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Вивчивши доводи подання та матеріали виконавчого провадження, копію якого надано суду в повному обсязі, вислухавши пояснення державного виконавця суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.
Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)до виконання зобов'язань.
Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.
Пунктом 2 ст. 6 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов'язань.
На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.
Застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Ці обставини мають бути доведеними суду.
Сам по собі факт відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.
У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 411 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32ЗУ "Про виконавче провадження" тощо.
Відповідно до положення ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.
В судовому засіданні встановлено, що на виконання рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.06.2017 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргової суми за нотаріально посвідченим договором позики від 18.04.2013 р. в розмірі 156151,81 грн. 21.09.2017 р. видано виконавчий лист .
Постановою державного виконавця Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 06.03.2018 р. на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження та боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Копію вказаної постанови отримано боржником згідно з рекомендованим поштовим повідомленням 15.03.2018 р.
За результатами перевірки, проведеної державним виконавцем, встановлено, що боржник ОСОБА_2 не має будь-якого рухомого, нерухомого майна, заробітку та доходів.
Інші дії з моменту відкриття виконавчого провадження 15.03.2018 р. державним виконавцем не вчинялися.
Згідно з поясненнями державного виконавця, заплановано проведення виїзду за місцем проживання боржника для зясування його майнового стану на 08.06.2018 р.
Будь-які конкретні факти та докази свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, в поданні та в матеріалах виконавчого провадження відсутні.
Законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, підлягає з'ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання у повному обсязі або частково.
Таким чином, сама по собі наявність невиконаного зобов'язання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає факт ухилення боржника від виконання.
Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.
На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».
Керуючись ст.ст. 12, 260, 261, 441 ЦПК України, , суд, -
Ухвалив:
В задоволенні подання Новоодеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, без вилучення паспортного документа, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 15 днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Демінська