Справа № 502/1565/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Старотроянівської сільської ради та просив суд встановити факт належності ОСОБА_1 ОСОБА_2 акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036010 виданого на імя ОСОБА_3 та визнати за позивачем, право власності на земельну ділянку площею 2,76 га в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 26 вересня 2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 26 вересня 2017 року помер її брат ОСОБА_4. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки загальною площею 2,76 га, яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області та яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті спадкодавця, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 219/2018. Однак позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини, в звязку з тим, що у імені спадкодавця у державному акті та свідоцтві про смерть є розбіжності, замість вірного імені «Ілля» зазначено «Ілья» та відсутній оригінал державного акту, тому було рекомендовано звернутися до суду. Крім позивача у спадкодавця інших спадкоємців немає, тому що батько та матір померли, а спадкодавець своєї сімї та дітей не мав. На теперішній час у звязку з неможливістю прийняття спадщини через нотаріальну контору, без відповідного рішення суду, позивач не може у повному обсязі розпоряджатися цим майном.

Позивач надала заяву, згідно якої просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача, Старотроянівської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої вимоги позивача визнав повністю, просив суд розглянути справу без його участі.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 538975 виданого повторно 08.11.2017 р. Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зареєстрованого у Виконавчому комітеті Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 41 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 2 від 09.11.2017 р. вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 25

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 511342, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та зареєстрованого Виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 3, ОСОБА_5, помер 24.01.2001 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 428179, виданого та зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 678, ОСОБА_7, померла 28.10.2015 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 501700, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 474, ОСОБА_4, помер 26.09.2017 року.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 036010 від 21.01.2004 р., виданого на підставі рішення XVIII сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 грудня 2001 р. № 186, вбачається, що «Папуку Ільі Костянтиновичу» передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,76 гектарів, розташовану на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:2206.

Як вбачається з інформаційного листа від 26.07.2018 р. № 598/02-14, Теплодарської міської державної нотаріальної контори Одеської області на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини розяснила, що у імені спадкодавця у державному акті та свідоцтві про смерть є розбіжності, замість вірного імені «Ілля» зазначено «Ілья» та відсутній оригінал державного акту, тому було рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до довідки Старотроянівської сільської ради № 573 від 15.08.2018 р., брат ОСОБА_1 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 26 вересня 2017 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1974 р. до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіт не складено.

Щодо вимог відносно встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту, тому суд задовольняє вимогу, щодо встановлення факту належності державного акту спадкодавцю.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1262, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому 26.09.2017 року, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 036010, виданого 21 січня 2004 року на підставі рішення XVIII сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 грудня 2001 р. № 186, «Папуку Ільі Костянтиновичу».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 2,76 га, кадастровий номер :01:002:2206для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташовані на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІ-ОД № 036010, виданий 21 січня 2004 року на підставі рішення XVIII сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 19 грудня 2001 р. № 186, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 26.09.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8