Справа № 209/41/18
Провадження № 2/209/437/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Загальне будівництво», Публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», ОСОБА_3 про визнання договору підряду № 943-2 від 20 вересня 2016 року недійним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір підряду №943-2 від 20 вересня 2016 року, укладений між Державним підприємством «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» та Приватним підприємством "Загальне будівництво".

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам, викладеним у статтях 175, 177 ЦПК України, а позивачу було надано строк на виправлення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На обгрунтування зазначеної вище ухвали суду, було зазначено, що згідно п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що вони суперечать закону, оскільки вимога про визнання недійним договору підряду, що укладений між двома субєктами господарювання, обмежує права сторін за договором підряду.

Частиною ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, заявлена ОСОБА_2 позовна вимога про визнання договору підряду недійсним не відповідає передбаченому законом способу захисту прав позивача щодо повернення їй грошових коштів на виконання договору позики, який був укладений між двома фізичними особами - нею та ОСОБА_3

Крім того, у позовній заяві не були викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме: не зазначено, яким чином укладений договір підряду порушує права чи інтереси позивача, оскільки згідно договору підряду підрядник - ПП "Загальне будівництво" зобовязався на свій ризик виконати роботу, а замовник - Державне підприємство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ДП "ОГХК" зобовязався сплатити кошти за виконану роботу. Вказане свідчить про те, що договір підряду ніяким чином не міг вплинути на права позивача на повернення їй суми боргу за договором позики в разі невиконання договору підряду боржником ОСОБА_3 Навпроти, на підставі договору підряду ПП «Загальне будівництво» мало отримати від замовника за договором підряду кошти за виконані роботи, які могли б бути повернуті позивачу на виконання договору позики.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладення договору підряду суперечить ч.1 ст. 203 ЦК України, оскільки він, начебто, укладений в порушення п. 4.2 договору поруки.

Частиною ч.1 ст. 203 ЦПК України визначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Проте, вказане позивачем обґрунтування позовних вимог щодо недійсності договору підряду внаслідок порушення умов договору поруки суперечить ст. 4 ЦК України, яка дає вичерпний перелік актів цивільного законодавства, до яких не відносяться цивільно-правові угоди.

Окрім зазначених недоліків позовної заяви, позивачем були порушені вимоги ч.4 ст. 177 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

31 січня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 отримала копію ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без руху.

02 лютого 2018 року до від представника позивача - ОСОБА_4 надійшло клопотання про усунення недоліків, а також викладена у новій редакції позовна заява з квитанцією про сплату судового збору в розмірі 640,00 грн.

Із наданого суду клопотання про усунення недоліків та виправленої позовної заяви, вбачається, що позивач ОСОБА_2 не усунула в повному обсязі недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду.

Так, у виправленій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме: не зазначено, яким чином укладений договір підряду порушує права чи інтереси позивача ОСОБА_2, як кредитора, за договором позики з боржником ОСОБА_3, оскільки згідно договору підряду підрядник - ПП "Загальне будівництво", яке є поручителем виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором позики з ОСОБА_2, зобовязався на свій ризик виконати роботу, а замовник - Державне підприємство «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ДП "ОГХК" зобовязався сплатити кошти за виконану роботу. Вказане свідчить про те, що договір підряду ніяким чином не міг вплинути на права позивача відносно повернення їй суми боргу за договором позики в разі невиконання договору підряду боржником ОСОБА_3 Навпроти, на підставі договору підряду ПП «Загальне будівництво» мало отримати від замовника за договором підряду кошти за виконані роботи, які могли б бути повернуті позивачу на виконання договору позики.

Також у виправленій позовній заяві, не викладено обставин того, яким чином укладення договору підряду суперечило вимогам ч.1 ст. 203 ЦК України, на що вказано як на правове обгрунтування позову. В позові зазначено, що цей договір, укладений в порушення п. 4.2 договору поруки.

Частиною ч.1 ст. 203 ЦПК України визначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Проте, вказане позивачем обґрунтування позовних вимог щодо недійсності договору підряду внаслідок порушення умов договору поруки суперечить ст. 4 ЦК України, яка дає вичерпний перелік актів цивільного законодавства, до яких не відносяться цивільно-правові угоди.

У виправленій позовній заяві не зазначено, якому акт цивільного законодавства суперечить договір підряду, укладений між ПП "Загальне будівництво" та Державним підприємством «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ДП "ОГХК".

У новій редакції позовної заяви не виправлені недоліки, щодо невідповідності позовної заяви п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, де вказано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що вони суперечать закону, оскільки вимога про визнання недійним договору підряду, що укладений між двома субєктами господарювання, обмежує права сторін за договором підряду, але ніяким чином не захищає права чи інтереси позивача у правовідносинах, що витікають із договору позики, укладеним з боржником ОСОБА_3, та із договору поруки, укладеним з ПП "Загальне будівництво".

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Вважати неподаною та повернути позивачеві позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Загальне будівництво», Публічного акціонерного товариства «Обєднана гірничо-хімічна компанія» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат», ОСОБА_3 про визнання договору підряду № 943-2 від 20 вересня 2016 року недійним.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивач має право звернутися до суду із заявою про повернення сплаченого судового збору за подання цієї позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її підписання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г.А. Байбара.