Справа №295/9836/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

судді Гумен Н.В.,

за участю секретаря Скришевської О.Р.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу №295/9836/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 4500 гривень 00 коп. щомісячно, до повноліття дитини, мотивуючи позов тим, що вона разом з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, під час спільного життя народився син, оскільки відповідач, який являється батьком дитини матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується з сином, не цікавиться його проблемами та розвитком, не займається його вихованням, добровільно відмовляється утримувати спільну дитину, при цьому працюючи приватним підприємцем має постійні доходи, має задовільний стан здоровя, а тому має змогу сплачувати аліменти, при цьому позивач зазначила, що вона має скрутне матеріальне становище, їй не вистачає коштів на забезпечення дитини, яка хворіє, має тяжкий стан здоровя, фактично відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, що послугувало підставою для звернення з цим позовом до суду.

06.02.2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечував щодо заявлених вимог щодо стягнення аліментів на дитину в частині їх розміру, тобто 4500,00 грн., пояснюючи це тим, що він не має постійного доходу та іншого заробітку, від шлюбу має двох неповнолітніх дітей, є головою Житомирського обласного представництва Громадської організації «Обєднана діаспора азербайджанців України», яка за своєю правовою природою є неприбутковою організацією, відповідач посаду займає на громадських засадах, відповідно до вимог чинного законодавства та враховуючи спільний обовязок батьків по утриманню дитини, а також враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, не заперечує щодо сплати аліментів в розмірі 1000,00 грн. щомісячно або в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с. 164-165)

12.02.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому вона просила враховуючи бажання відповідача врегулювати спір мирним шляхом та з урахуванням його матеріального становища та стану здоровя, а також стану здоровя дитини, щомісячних витрат на дитину, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн. (а.с. 175)

Позивач в судове засідання не зявилася, від її уповноважено представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов просила задовільнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3000,00 грн., з підстав викладених у відповіді на відзив.

Відповідач в судове засідання не зявився, від його уповноваженого представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов просила задовольнити частково, з підстав викладених у відзиві на позов.

Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявниху суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, досліджених судом доказами, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії І-ТП №159885 та довідкою від 24.06.2015 року КП «ВЖРЕП» №15. (а.с. 3,4)

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, що передбачено положеннями ст. 180 СК України.

Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно довідки від 17.11.2017 року №37200 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_2 за період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року інформація відсутня. (а.с. 172)

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.11.2015 року, ОСОБА_2 є керівником Житомирського обласного представництва Громадської організації «Обєднана діаспора азербайджанців України».(а.с.173)

Відповідач ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження є батьком двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.168,170)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстровано земельні ділянки та житловий будинок по провулку Левківському в м. Житомирі.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Врахувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивачки на отримання аліментів не оспорюється, оскільки відповідач погодився на сплату аліментів в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, однак при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що позивач та відповідач є працездатними особами, відомостей щодо незадовільного стану здоровя судом не встановлено, а отже мають рівні можливості та обовязки щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини, також судом враховано ту обставину, що у відповідача на утриманні є інші неповнолітні діти, наявне нерухоме майно, він займається діяльністю на громадських засадах, тому в сукупності оцінених судом доказів наданими сторонами по справі, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, його позицію щодо можливості надавати матеріальну допомогу, позицію позивача щодо стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку, що є всі підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користьть ОСОБА_1, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім цього, судом роз'яснюється, шо відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115, 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина ОСОБА_6 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 щомісячно, починаючи з 01.07.2015 року і до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення аліментів - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2018 року.

Суддя Н.В. Гумен