Постанова

Іменем України

27 листопада 2018 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/1577/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Стрижеуса А.М.,

за участю секретаря Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду м. Києва

в складі судді Яценко Н.О.

від 07 червня 2018 року

по справі №756/16753/17 Оболонського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1,

третя особа - ОСОБА_3,

про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з часу ухвалення судом рішення - 19.05.2014 про стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, суттєво змінився його сімейний стан.

Вказував, що 26.12.2015 він уклав шлюб з ОСОБА_3 від якого в них народилося двоє дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на те, що в нього суттєво змінився сімейний стан та виникла необхідність утримувати двох малолітніх дітей, а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідачка звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилалася на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивач має стабільний щомісячний дохід, який постійно збільшується, а тому при зменшенні розміру аліментів погіршується лише стан дитини позивача від першого шлюбу. Натомість, посилаючись в рішенні на постійний дохід відповідача, суд не взяв до уваги, що такий дохід є значно меншим за дохід позивача.

Судом також не з'ясовано та не взято до уваги, що позивачу на праві власності належать житловий будинок та земельна ділянка в Сумській області, а у відповідності до вимог сімейного законодавства при ухваленні рішення про зменшення розміру аліментів суд повинен враховувати наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Судом першої інстанції не з'ясовано та достовірно не встановлено обставини, на які посилався позивач в позовній заяві, зокрема щодо того, що його дружина - ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дітьми, у зв'язку з чим не працює та не має доходу.

При зменшенні розміру аліментів, судом не враховано, що позивачем здійснено витрати на придбання нерухомого майна, зокрема квартири, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму працездатної особи, а платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Крім цього, зазначала, що дружина позивача - ОСОБА_3 також має в особистій власності земельну ділянку, та на користь її сина від першого шлюбу рішенням суду стягнуто аліменти.

Вказувала, на те, що судом першої інстанції не враховано, що визначений розмір аліментів не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За вказаних обставин просила скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року та змінити рішення в частині визначення розміру аліментів з ? до 1/5 від доходу позивача.

Заперечуючи проти апеляційної скарги позивач подав відзив, посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Вважав хибними посилання в апеляційній скарзі на те, що при ухваленні рішення судом не враховано матеріальне становище платника аліментів, оскільки судом першої інстанції взято до уваги, що позивач має постійний заробіток.

Зазначав, що доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що дохід позивача постійно збільшується не заслуговують на увагу суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про перебування ОСОБА_3 у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку вказав, що такі доводи спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Вказував, що доводи апеляційної скарги про наявність в його дружини нерухомого майна не стосується питання розміру аліментів, які з нього стягуються на утримання сина ОСОБА_4.

За наведених обставин, просив залишити без змін рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2018, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідачка та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Позивач та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін.

Третя особа - ОСОБА_3, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 156).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та їхніх представників, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз вищевказаної норми приводить до висновку, що однією із самостійних правових підстав для зміни розміру стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання дитини є зміна сімейного стану платника аліментів, яка призводить до виникнення у нього обов'язку на утримання інших членів його сім'ї.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.09.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

26 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилися діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівкої сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про склад сім'ї і зареєстрованих від 14.12.2016 в квартирі АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_11,зареєстровані син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3, онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Естелайн» від 11.10.2017 ОСОБА_3 з 01.06.2017 перебуває у відпустці по догляду за дитиною у віці до трьох років.

Згідно довідки № 592 від 04.12.2017 з місця роботи ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів з виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2014 відсутня, середній заробіток ОСОБА_2 за останні шість місяців становить 22 240 гривень 99 копійок (а.с. 13).

Матеріали справи не містять інших доказів щодо розміру заробітку (доходу) платника аліментів.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для зменшення розміру аліментів, який визначено рішенням суду у розмірі ? з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зміни розміру аліментів з ? до 1/8, враховуючи наступне.

Як зазначалось вище, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 визначено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції, зменшуючи розмір аліментів до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України не врахував, який дохід отримує платник аліментів, а також не врахував вік дитини та вимоги закону, що при визначенні розміру аліментів має бути забезпечено рівні майнові умови та можливості дитини порівняно з іншими утриманцями платника аліментів.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не може залишатися без змін.

За приписами статті 51 Конституції України та статті 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином, на кожного з утриманців платника аліментів має припадати однакова частка від його доходу з метою забезпечення кожному з них рівних майнових умов та можливостей щодо розвитку, а також задоволення побутових потреб.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1, посилаючись на недоведеність позовних вимог та необґрунтованість і незаконність рішення суду, одночасно просила змінити розмір аліментів з ? до 1/5.

Беручи до уваги те, що у позивача - платника аліментів змінився сімейний стан, що у відповідності до вимог сімейного законодавства є підставою для зміни розміру аліментів та те, що відповідачка в своїй апеляційній скарзі фактично вважала за можливе зменшити розмір аліментів до 1/5, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.05.2014 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 необхідно зменшити до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Саме такий розмір аліментів є справедливим по відношенню до кожного з дітей позивача.

При цьому, зменшення розміру аліментів з 1/8 до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, не перевищує 50% заробітної плати позивача, а тому не створює для нього надмірний тягар як для платника аліментів.

Таким чином, при ухваленні рішення судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, та в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового про часткове задоволення позову.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів, - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_2) на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19 травня 2014 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

А.М. Стрижеус