Сквирський районний суд Київської області
Справа № 357/5502/14-ц
Провадження № 2-ві/376/1/18
У Х В А Л А

"20" березня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області у складі судді Ярошенко С.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивачаОСОБА_1 про відвід судді Клочка В.М.,

встановив:

У провадженні судді Сквирського районного суду Київської області Клочка В.М. знаходиться цивільна справа №357/5502/14-ц (провадження №2/376/203/2018) за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелсі Фуд», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, виконавчий комітет Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння.

16.03.2018 року представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Клочка В.М. з посиланням на п.п.3, 5 ч.1 ст.36 ЦПК України з тих підстав, що суддя Клочко В.М. здійснював розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_11 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.384 КК України, де потерпілим у даному кримінальному провадженні був ОСОБА_2, який є позивачем на даний час та під час розгляду кримінального провадження і, на його думку, постановив незаконний виправдувальний вирок, що свідчить про його заінтересованість у результаті розгляду цивільної справи, наявні обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 19.03.2018 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Клочка В.М., передано до канцелярії суду для визначення складу суду, відповідно до вимог ч.1 ст.33, ч.3 ст.40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2018 року заява представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Клочка В.М., передана на розгляд судді Ярошенко С.М.

Згідно ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.124, 126, 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За змістом ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст.9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, визначених процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб'єктивного та об'єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб'єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб'єктивний критерій, ЄСПЛ підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Критерієм суб'єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.

Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна зазначити, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Згідно ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З положень ч.3 ст.39 ЦПК України, вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим.

Представник позивача ОСОБА_1, в якості підстав для відводу судді посилається на те, що суддя Клочко В.М. здійснював розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції по обвинуваченню ОСОБА_10 за ч.2 ст.364, ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_11 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.384 КК України, де потерпілим у даному кримінальному провадженні був ОСОБА_2, який є позивачем на даний час та під час розгляду кримінального провадження і, на його думку, постановив незаконний виправдувальний вирок, що свідчить про заінтересованість судді Клочка В.М. у результаті розгляду цивільної справи, наявні обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Посилання заявника про заінтересованість судді Клочка В.М. у результаті розгляду зазначеної цивільної справи, його упередженість, необ'єктивністьпри розгляді справи ніякими доказами не підтверджено і не мають підґрунтя. Доводи заявника в обґрунтування недовіри до суду зводяться лише його баченням і є надуманими.

Згідно ч.4 ст.39 ЦПК України лише встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає заявлений відвід судді Клочка В.М., є необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.7, 33-40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Клочка В.М. у цивільній справі №357/5502/14-ц (провадження №2/376/203/2018) за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хелсі Фуд», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, виконавчий комітет Потіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності на майно та витребування його з чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ярошенко С.М.