АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 646/6006/17

Провадження № 22-ц/790/824/18

20 березня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2, Державної казначейської служби України та Пенсійного фонду України на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року( суддя Сорока О.П.) по цивільній справі № 646/6006/17 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Слобожанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Слобожанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що з березня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова; з 01 жовтня 2010 року отримує пенсію за віком як державний службовець.

При призначенні пенсії вперше до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова, правонаступником якого є Слобожанське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, нею було надано довідку про складові заробітної плати за період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2010 року за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11.

Згідно цієї довідки до складу заробітної плати при розрахунку пенсії Управлінням Пенсійного фонду України не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань , індексацію заробітної плати та інші виплати з яких сплачено внески в пенсійний фонд.

З 01 листопада 2013 року їй проведено перерахунок пенсії у зв'язку із виходом на пенсію. Для перерахунку Департаментом освіти Харківської міської ради їй було видані 2 довідки про складові заробітної плати - одна № 15 за період з 01 листопада 2008 року до 31 жовтня 2013 року, друга за період з 01 листопада 2011 року до 31 жовтня 2013 року за формою , яку затверджено постановою правління Пенсійного фонду України 14 лютого 2011 року № 5-1, і ці довідки містять усі складові заробітної плати, в тому числі і інші виплати.

Однак, при перерахунку пенсії з 01 листопада 2013 року Комінтернівським управлінням Пенсійного фонду України в м. Харкові інші виплати не були враховані при розрахунку середнього заробітку.

Лише у 2016 році від колишніх колег по роботі їй стало відомо, що Верховним Судом України прийнято постанови, згідно яких застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток(дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно чи входять вони до структури заробітної плати.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення ( перерахунку ) пенсії від 30 жовтня 2008 року № 19-11 була предметом розгляду Окружним адміністративним судом м. Києва.

Саме на виконання цієї постанови суду від 13 серпня 2010 року постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 форма довідки про складові заробітної плати, яка була затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року №19-11 визнана такою, що втратила чинність.

29 серпня 2016 року вона звернулась до суду з позовом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії з 01 листопада 2013 року з включенням до складу заробітної плати інших виплат.

Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року, позов про перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2016 року залишений без розгляду. Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова зобов'язано здійснити з 29 лютого 2016 року перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати згідно довідки № 24 від 31 жовтня 2013 року.

Діями Правління Пенсійного фонду України, зокрема затвердженням 30 жовтня 2008 року форми № 19-11 «Довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), яка не включала таких складових заробітної плати як матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати та інші, їй завдано збитків, які полягали в нарахуванні щомісячної пенсії у розмірі, меншому за той на який вона мала право.

У період з жовтня 2010 року по листопад 2013 року з вини Пенсійного фонду України вона недоотримала пенсію у сумі 9915 грн. 63 коп., ( 267 грн.99 коп. х 37 місяців ) з врахуванням індексу інфляції станом на 01 серпня 2017 року - 22932,83 грн.

У період з листопада 2013 року по 29 лютого 2016 року з вини управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова нею недоотримано пенсію у сумі 23783грн. 48 коп. ( 849 грн.41 коп. х 28 місяців ) з врахуванням індексу інфляції станом на 01 серпня 2017 року -51985,63 грн.

Збитки, завдані органами Пенсійного фонду України з урахуванням інфляційних збитків складають 74918 грн. 46 коп. ( 22932грн.83коп. + 51985 грн. 63 коп.).

Просить стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди за період з жовтня 2010 року по листопад 2013 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 22932 грн.83 коп., а також на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди з листопада 2013 року по 29 лютого 2016 року з урахуванням індексу інфляції в сумі 51985 грн.63 коп, всього 74918 грн.46 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Представники відповідачів Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України та Слобожанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова заперечували проти задоволення позову, просили застосувати строки позовної давності.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди з урахуванням індексу інфляції за період з 30 серпня 2014 року по 28 лютого 2016 року у розмірі 23311,70 коп., шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвали нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Зазначає, що лише у 2016 році вона дізналась, що Верховним Судом України прийнято рішення, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, і вже 02 серпня 2016 вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова з заявою про перерахунок пенсійних виплат.

Перебіг строку позовної давності почався 13 вересня 2016 року, а до Червонозаводського районного суду м. Харкова позов подано 30 серпня 2017 року.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2016 року, залишено без розгляду позов про перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2016 року, а тому відсутні підстави вважати протиправними дії органу ПФУ за цей період, відповідно і нарахування позивачем шкоди за цей період є необґрунтованим.

В апеляційній скарзі Пенсійний фонд України просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що судом не враховано, що поняття «визнання нормативно-правового акту незаконним» та «визнання нормативно-правового акту таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили» є різними за своїм змістом.

Жодних рішень про визнання Постанови №19-11 незаконною та про її скасування судами не приймалося. Постановами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2010 року та від 03 жовтня 2012 року , на які позивачка посилається як на підтвердження протиправності дій Пенсійного фонду України, постанову правління Пенсійного фонду України № 19-11 визнано такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення деяких складових заробітної плати. В іншій частині позовних вимог, зокрема, щодо визнання дій Пенсійного фонду України неправомірними, то судом відмовлено в задоволенні позову.

Таким чином, відсутній обов'язковий елемент складу цивільного правопорушення (протиправність дій) та особлива умова застосування ст. 1175 ЦК України - визнання нормативно-правового акту незаконним та його скасування, без наявності якого державний орган неможливо притягнути до відповідальності та зобов'язати відшкодувати матеріальну шкоду.

Також, розмір недоотриманої щомісячно, на думку ОСОБА_1, пенсії в сумі 849 грн. 41 коп. є самостійно нею обрахований, документального підтвердження такого розрахунку позивачкою до суду не надавалось.

Позивачці про прийняту постанову № 15-1 було відомо в період до 01 листопада 2013 року, оскільки у позовній заяві вона зазначає, що 01 листопада 2013 року їй був проведений перерахунок пенсії, для якого вона надавала довідки про складові заробітної плати, які містили в тому числі і інші виплати, які були видані Департаментом освіти Харківської міської ради за формою, затвердженою Постановою № 15-1. Тобто, строк позовної давності сплинув у жовтні 2016 року.

Ухвалами Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2018 року та від 05 лютого 2018 року відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомвленняучасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Пенсійного фонду України підлягають задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 01 жовтня 2010 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду та отримує пенсію за віком.

Розмір пенсії визначено на підставі довідки про складові заробітної плати за період з 01 жовтня 2008 року по 30 вересня 2010 року за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11, до якої не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати, які нею були одержані та з яких сплачено внески в пенсійний фонд.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 жовтня 2010 року постанову Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 30 жовтня 2008 року №19-11 визнано такою, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили щодо не включення до складових заробітної плати складових, які передбачені чинним законодавством.

На виконання рішення суду Постановою правління Пенсійного фонду України від 14 лютого 2011 року № 5-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати, в якій відображені «інші виплати».

З 01 листопада 2013 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у зв'язку з виходом на пенсію на підставі довідок Департаменту освіти Харківської міської ради про складові заробітної плати, а саме: довідки № 15 - за період з 01 листопада 2008 року до 31 жовтня 2013 року, довідки № 24 за період з 01 листопада 2011 року до 31 жовтня 2013 року.

Вказані довідки видані за формою, яка затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України 14 лютого 2011 року № 5-1 з зазначенням всіх складових заробітної плати.

При перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2013 року Комінтернівським управлінням Пенсійного фонду України в м.Харкові інші виплати не були враховані при розрахунку середнього заробітку.

У 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії з 01 листопада 2013 року з включенням до складу заробітної плати інших виплат на підставі довідки від 31 жовтня 2013 року.

Постановою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 вересня 2016 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова здійснити з 29 лютого 2016 року перерахунок пенсії з включенням усіх складових заробітної плати згідно довідки № 24 від 31 жовтня 2013 року; позовні вимоги ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за період з 01 листопада 2013 року по 28 лютого 2016 року залишено без розгляду з підстав пропуску установленого законом строку звернення до адміністративного суду.

Задовольняючи часткового позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що внаслідок затвердження Пенсійним фондом України форми довідки, яка не відображає всі складові заробітної плати, на які нараховуються внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в період з 01 жовтня 2010 року по 29 лютого 2016 року з вини відповідачів позивачу щомісяця не нараховувалася пенсія у повному розмірі, а тому ці сумі в межах строку позовної давності підлягають стягненню.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 22, 1166, 1173,1175 ЦК України, на які посилається позивач, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів щодо спричинення шкоди діями відповідачів позивачкою не надано.

Судом першої інстанції не було встановлено фактів, з якими матеріальний закон пов'язує настання цивільно-правової відповідальності органу державної влади за заподіяння майнової шкоди, а саме: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується державою у зв'язку з наявністю незаконного рішенням, дії чи бездіяльності органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, незалежно від вини цих органів.

Таким чином, за умовами даного делікту, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди органом державної влади, суду необхідно з'ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме встановити факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою.

В даному випадку відсутній один із обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення - факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності Пенсійного фонду України.

Згідно з ст. 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Вищезазначена норма є спеціальною по відношенню до положення ст. 1173 ЦК України, оскільки для її застосування необхідні певні особливі умови, а саме: завдання шкоди в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта та визнання такого нормативно-правового акту незаконним та його скасування.

Згідно ст. 171 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині.

Тобто, нормативно-правовий акт вважається законним, якщо він прийнятий (виданий) уповноваженим на це суб'єктом, у визначеній законом формі та з дотриманням порядку його видання.

Під невідповідністю нормативно-правового акту актам вищої юридичної сили слід розуміти суперечність між нормами оскаржуваного нормативно-правового акту та нормами встановленими актами вищої юридичної сили.

Постановами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2010 року у справі № 2а-4753/09/2670 та від 03 жовтня 2012 року у справі № 2а-8893/12/2670, на які позивач посилається як на підтвердження протиправності дій Пенсійного фонду України, не можуть вважатися рішеннями, що підтверджують факт наявності незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності Пенсійного фонду України, оскільки постановами суду постанову правління Пенсійного фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» визнано такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення деяких складових заробітної плати. В іншій частині позовних вимог, зокрема, щодо визнання дій Пенсійного фонду України неправомірними судом відмовлено в задоволенні позову.

Жодних рішень про визнання Постанови №19-11 незаконною та про її скасування судами не приймалося.

Отже, в даному випадку суд не врахував, що відсутній обов'язковий елемент складу цивільного правопорушення (протиправність дій) та особлива умова застосування ст. 1175 ЦК України - визнання нормативно-правового акту незаконним та його скасування, без наявності якого державний орган неможливо притягнути до відповідальності та зобов'язати відшкодувати матеріальну шкоду, тому застосування судом першої інстанції норми ст.ст. 1173 ЦК України є безпідставним.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - залишити без задоовлення.

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України та Пенсійного фонду України - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Державної казначейської служби України, Слобожанського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відшкодування шкоди - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Державній казначейській службі України (01601, м.Київ, вул. Бастіонна, будинок 6 , ЄДРПОУ 7567646) судовий збір у сумі 824 грн.11 коп.(вісімсот двадцять чотири гривні одинадцять копійок) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко