пр. № 6/759/73/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

за участю секретаря судових засідань Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук Вікторії Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року головний державний виконавець ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук В.О. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань, відповідно до рішення суду -Наказу від 28.02.2014 року у справі № 910/323/14, що видав Господарський суд м. Києва про стягнення на користь ТОВ «АШ ГРУП» суми боргу в розмірі 10 578,83 грн.

Подання обгрунтовує знаходженням на виконанні у Святошинському РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві виконавчого провадження № 54152772, яке відкрите на підставі Наказу від 28.02.2014 року у справі № 910/323/14, що видав Господарський суд м. Києва про стягнення з ТОВ «Аш Груп» на користь ТОВ «Баядер Логістик» заборгованості у розмірі 10 578,83 грн. Боржник ТОВ «Аш Груп» має заборгованість досить великої суми, отже є підстави вважати, що посадова особа боржника (керівник) ОСОБА_3, який є співзасновником учасником та кінцевим бенефіціарним співвласником ТОВ «АШ Груп» не виконує покладені на нього обов'язки щодо виконання рішення суду ухиляється від виконання зобов»язань на протязі трьох років, покладених на ТОВ «Аш Груп» згідно рішення суду, яке набрало законної сили та повинно виконуватись в порядку, визначеному законодавством України, оскільки вжиті державним виконавцем заходи спрямовані на виконання рішень суду не досягли бажаного результату, тому є достатні підстави вважати, що дії керівника ТОА «Аш Груп» можуть призвести до ухилення від виконання рішення суду та неможливості примусового виконання рішення суду у подальшому.

Суд розглядає подання згідно ч.4 ст.441 ЦПК України без виклику сторін.

Відповідно до п. 11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що 28.02.2014 року Господарським судом м.Києва стягнуто з ТОВ «АШ Груп» на користь ТОВ «Баядера Логістик» основний борг у розмірі 7 208,72 грн, пеню у розмірі 197,32 грн., штраф у розмірі 504,61грн., 20 % річних у розмірі 304,43 грн., інфляційні витрати у розмірі 43,25 грн., судовий збір у розмірі 1 720, 50 грн/зв.ст.а.с.19/.

23.06.2017 року постановою ВП № 5152772 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в АТ «УкрСиббанк», АБ «Укргазбанк», ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.11/.

22.09.2017 року головним державним виконавцем Маціборук В.О. актом державного виконавця направлено виклик - зобов'язання до директора ТОВ «АшГруп» ОСОБА_3 з'явитись на прийом до відділу та надати декларацію. Вимоги виконавця проігноровано, на прийом ОСОБА_3 не з»явився, інформацію не надав/а.с.8/.

Відповідно до ч. 1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, до подання державного виконавця має бути долучено копія належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченню терміну зберігання). Таких доказів державний виконавець не надає.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. При цьому, в матеріалах подання не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття, існування виконавчого провадження. У поданні не наведено обґрунтувань того, що зазначений захід, який просить застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати рішення суду. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає державний виконавець є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33).

Таким чином у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа і доданих до нього матеріалів вбачається відсутність вказівки на дії ОСОБА_3, які свідчать про його ухилення від виконання Наказу Господарського суду м. Києва, а також реальний майновий стан боржника, що дає можливість прийти до висновку про відсутність підстав вважати про свідоме та умисне ухилення ОСОБА_3 від виконання, покладених на ТОВ «АШ Груп», керівником якого він є, судовим рішенням, зобов'язань.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_3

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук Вікторії Олександрівни про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Ю.Миколаєць