Справа № 699/70/18
Номер провадження № 2/699/213/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Сміян А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з цивільним позовом у якому просить визначити йому додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 22.04.2004 року, а саме право на земельну ділянку (пай) розміром 1,54 умовних кадастрових гектари, що розташована в адміністративних межах Сахнівської сільської ради, яка, на даний час, після обєднання територіальних громад увійшла до складу Набутівської сільської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу смерті матері він пропустив з поважної причини, а саме перебуванням на лікуванні у звязку з хворобою.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися.

Позивач надіслав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача до початку розгляду справи по суті надіслав до суду письмову заяву, відповідно до змісту якої не заперечує проти встановлення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1, просить справу розглянути у його відсутність.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки жоден із учасників справи у судове засідання не зявився.

Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обовязком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовна вимога підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 22.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 247609, виданим виконкомом Сахнівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 23.04.2004 року.

Факт родинних відносин позивача з померлою підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії ГД № 781402, виданого 24.07.1956 року Корсунь-Шевченківським ЗАГС Черкаської області.

Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0240872, виданого Корсунь-Шевченківською районною державною адміністрацією, ОСОБА_2 належала земельну частка (пай) в КСП «Перемога» с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, на підставі рішення Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації № 296 від 17.06.1997 року, розміром 1,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно довідки № 8/02-31, виданої 15.01.2018 року приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.04.2004 року, та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась.

Крім того, постановою приватного нотаріуса Корсунь-Шевченківської районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 15.01.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_2, у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту якої також вказано, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась, інформація про інших спадкоємців відсутня.

Відповідно до карти хворого, виданої 26.10.2004 року поліклінікою № 1 Дніпровського району м. Києва, ОСОБА_1 з 20.10.2004 року по 26.10.2004 року перебував на лікуванні з діагнозом остеохондроз поясничного відділу. Вказане підтверджує поважність причин неможливості прийняття позивачем спадщини, шляхом особистої подачі письмової заяви до нотаріальної контори, упродовж шести місяців з дня смерті спадкодавця.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 1220, 1270 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, а для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положеннями ст.ст. 1269, 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом цього строку не подав таку заяву, то він вважається таким, що не прийняв спадщину. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ судами застосовується як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших) сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які міститься у ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст. 41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті.

Крім іншого, до майна у розумінні Конвенції належать також визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати «законного очікування» фактичного користування правом.

Поняття «законні очікування» (legitimate expectations) слід розглядати як елементи верховенства права та «юридичної визначеності» (legal certainty). Таким чином, характеристика очікувань як легітимних поєднує у собі: 1) їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй субєктивного права, 2) їх обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Таким чином, якщо суть вимоги особи повязана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

З огляду на вказане, оскільки право на спадщину у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ слід розцінювати як право на «законне очікування» майна, яке входить до її складу, суд задовольняє позовні вимоги враховуючи поважність пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що зумовлено його хворобою, та вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 додатковий строк 1 (один) місяць, який, на переконання суду, є достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини, перебіг якого рахується після вступу рішення в законну силу.

При цьому суд враховує також те, що продовження позивачу строку для прийняття спадщини не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про судові витрати суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, 50 відсотків судового збору, а саме 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2018 року № 0.0.939850964.2, підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету, оскільки відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354-355, пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії СН № 405856, виданий 11.01.1997 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, додатковий строк 1 (один) місяць для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом після смерті його матері ОСОБА_2, померлої 22.04.2004 року у с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, перебіг якого починається з моменту вступу рішення в законну силу.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії СН № 405856, виданий 11.01.1997 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 50 відсотків судового збору, а саме 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2018 року № 0.0.939850964.2.

Розяснити ОСОБА_1, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_5