Провадження № 2/331/612/2018
Справа № 331/1348/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: 69063, м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. № 13 «б»АДРЕСА_1, місце проживання: 69104, АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (місце проживання: 69002, АДРЕСА_3) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

14.02.2018 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23 квітня 2010 року по 18 жовтня 2011 року вона знаходилася у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2011 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні.

Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим вона бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

На підставі викладеного, просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про визнання позову ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 20 березня 2018 року зазначену справу прийнято та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. (а.с. 12-13)

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до заяви позивача та відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що з 23 квітня 2010 року по 18 жовтня 2011 року ОСОБА_1 знаходилася у шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2011 року. (а.с. 6)

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. (а.с. 7-8)

Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, у звязку з чим ОСОБА_1 бажає отримувати аліменти за рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ч. 3 ст.. 200, ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180-182 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: 69063, м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. № 13 «б»АДРЕСА_1, місце проживання: 69104, АДРЕСА_2) задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «б»АДРЕСА_1, фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави 50 % судового збору за подання позову майнового характеру в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2018 року.

Роз'яснити сторонам, що у відповідності зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

18.04.2018