Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2018 Справа №607/12295/18

30 жовтня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача -

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10 000 грн. з індексацією відповідно до чинного законодавства, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання, як дружини з якою проживає дитина у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трьох років, починаючи з дня пред'явлення позову.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що між нею та відповідачем 18 квітня 2015 року зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалось та вони проживають окремо. Дочка ОСОБА_5 проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо утримання дочки та будь-якої допомоги не надає. Відповідач є працездатною особою, має можливість і матеріальну змогу надавати допомогу дочці та їй, однак добровільно цього не робить. Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити в повному обсязі.

13 вересня 2018 року ОСОБА_3 подав відзив на позов. Вказав, що надає кошти на утримання дитини, приймає участь у її вихованні. Працює на посаді водія у ФОП ОСОБА_6 та отримує заробітну плату у сумі 3059 грн., будь-яких інших доходів не має. Відтак, позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання дочки та позивача у розмірі 13000 грн. щомісячно. Посилаючись на наведене та скрутне матеріальне становище, просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві.

Судом встановлено, що сторони 18 квітня 2015 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 18 квітня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №403.

Від даного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження від ІНФОРМАЦІЯ_2, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено актовий запис за №1476.

Сторони проживають окремо, дочка ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою, що визнається відповідачем по справі.

Згідно довідки за №59 від 27 вересня 2018 року, виданої ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_1 працює в Епіцентр К Тернопіль з 11 січня 2008 року та займає посаду заступника начальника відділу по замовленням, заробітна плата за серпень 2018 року становить 12298,14 грн.

Встановлено та визнається сторонами спору, що у серпні 2018 року позивачка вийшла з відпустки по догляду за дитиною та приступила до роботи.

Як вбачається з довідки за №192 від 27 серпня 2018 року, виданої ФОП ОСОБА_6, ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді водія вантажного автомобіля та його дохід за період з березня 2018 року по серпень 2018 року складає 22800 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Вимогами ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до роз'яснень викладених у п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст.7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум для дітей до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 грн.

Судом встановлено, що відповідач працює в ФОП ОСОБА_6 на посаді водія вантажного автомобіля та його оклад становить 3800,00 грн.

Інших утриманців, крім дочки ОСОБА_5 відповідач не має.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, працездатним, стан здоров'я задовільний, інших утриманців крім дочки ОСОБА_5 не має, приймаючи до уваги розмір щомісячного доходу відповідача, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки ОСОБА_5 слід визначити у розмірі 1200 грн. з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягувати з 02 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_5, у розмірах визначених судом.

Разом з тим, позивачем не доведено те, що ОСОБА_3 отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 10000 грн. щомісячно, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про такі доходи відповідача.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач надає послуги з перевезення вантажу на власному вантажному автомобілі, отримує значні доходи, оскільки судом не встановлено, а позивачем не доведено належними, достовірними та достатніми доказами вказані обставини справи.

Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

В силу вимог ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу. На даний час подружжя проживає окремо. Дочка ОСОБА_5 проживає разом із позивачкою, що визнається відповідачем.

Відповідач є молодою особою, працездатного віку, працює та отримує доходи, судом не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров'я, а тому суд приходить до висновку, що останній може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина до трьох років.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання позивача слід визначити у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 02 липня 2018 року і до досягнення дитиною трьох років.

Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1, з якою проживає донька на її утримання, у розмірах визначених судом.

Разом з тим, позивачем не доведено те, що ОСОБА_3 отримує доходи на підставі яких спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі більше 500 грн. щомісячно.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) грн., з індексацією відповідно до закону, починаючи стягувати з 02 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 500 ( п'ятсот) грн. починаючи з 02 липня 2018 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь державного бюджету 704,80 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_1.

Повне рішення складено 08 листопада 2018 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька