Справа № 139/204/18
Провадження № 2/139/94/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи - Галайковецької сільської ради ОСОБА_3,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_4 до Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог: Галайковецька сільська рада Мурованокуриловецького району та відділ Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі, про поновлення порушеного права та визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивача з 01 вересня 1991 року до 04 грудня 1998 року працював та був членом КСП «Наша Перемога» с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області. 26 травня 1995 року КСП «Наша Перемога» с. Галайківці отримало Державний акт на право колективної власності на землю. На підставі рішення Мурованокуриловецької райдержадміністрації № 219 від 16 вересня 1996 року, 19 жовтня 1996 року на прізвище ОСОБА_4 було видано сертифікат про право на земельну частку (пай) у бувшому КСП «Наша перемога» с. Галайківці серії ВН № 043154. Сертифікат втрачений. Бажаючи оформити право власності на земельний пай, у жовтні 2017 року позивачу стало відомо, що сертифікат Галайковецькою сільською радою було вилучено, а на його місце видано сертифікат іншій особі.

З метою захисту своїх прав та інтересів ОСОБА_4 05 березня 2018 року звернувся до суду з відповідним позовом та просить визнати за ним, право на земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових гектара із земель резервного фонду Галайковецької сільської ради.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 (а.с. 23) в судовому засіданні повністю підтримав заявлену позовну вимогу і пояснив: ОСОБА_4 з 01 вересня 1991 року зарахований у члени КСП «Наша Перемога» с. Галайківці, за направленням цього підприємства навчався, в Ладижинському радгоспі-технікумі, у грудні 1995 року з КСП був призваний на строкову службу до грудня 1997 року, після служби повернувся в КСП, а в грудні 1998 року був звільнений з роботи та з членів КСП. Під час строкової служби ОСОБА_4 видали сертифікат на земельну частку (пай), який замість власника отримав він особисто. Через кілька років власники сертифікатів почали оформляти державні акти на землю, цим займалася сільська рада, а тому він також віддав сертифікат сина тодішньому сільському голові. Через важкі сімейні обставини (тяжка хвороба матері позивача) певний період вони не цікавилися долею земельного паю ОСОБА_4 У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до сільської ради за отриманням державного акта на землю, але виявилося, що його нема, а замість нього сертифікат видали іншій особі. Іншим чином, окрім як через суд ОСОБА_4 не може довести і реалізувати своє право на земельну частку (пай) як член колишнього КСП «Наша перемога».

Представник відповідача за довіреністю (а.с. 37) ОСОБА_2 19 березня 2018 року подала до канцелярії суду відзив на позовну заяву (а.с. 32-33), з якого слідує, що Мурованокуриловецька РДА позов ОСОБА_4 не визнає, оскільки державний акт на право колективної власності на землю КСП «Наша Перемога» с. Галайківці був виданий 26 травня 1995 року, а рішення про прийняття ОСОБА_4 у члени КСП було прийнято лише 21 червня 1995 року. У списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, ні в уточнюючих списках прізвища ОСОБА_4 як такого, що має право на земельну частку (пай) нема. Окрім того, вважає, що районна держадміністрація не є належним відповідачем по справі, оскільки на сьогоднішній день вона не наділена повноваженнями щодо формування уточнюючих списків та видачі сертифікатів.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала таку позицію, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача сільський голова Галайковецької сільської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення. Так, він дійсно з 1991 року до 1998 року працював і був членом КСП «Наша перемога» с. Галайківці. Він був включений у списки громадян-членів КСП, що мають право на отримання земельної частки (паю), йому було видано такий сертифікат. Однак, з невідомих причин той сертифікат було вилучено, а на його місце видано сертифікат іншій особі. На сьогоднішній день в сільській раді відсутній державний акт на право колективної власності на землю КСП «Наша Перемога» с. Галайківці та відповідний Список до нього.

Залучений до участі у справі як третя особа на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі (а.с. 61-63), будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (а.с. 68), свого представника в судове засідання не направив. На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи за відсутності такого представника.

Одночасно, на вимогу суду відділ Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому районі подав інформацію про те, що державний акт на право колективної власності на землю КСП «Наша Перемога» с. Галайківці та відповідний Список до нього на зберігання до відділу не передавалися (а.с. 69).

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Право власності є абсолютним і непорушним, ніхто не може бути позбавлений власності інакше, ніж, як виняток, з мотивів суспільної необхідності або за рішенням суду, на підставі, в обсязі і в порядку, встановлених законом(ст. 41 Конституції України).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

У відповідності з п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мали члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом ст.ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95, особа набуває права на земельну частку (пай) за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю та одержання КСП цього акта.

Таке право виникає у члена КСП з моменту передачі власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Сторонами не заперечується, а також стверджується листом голови Мурованокуриловецької районної державної адміністрації № 01-24/147 від 11.01.2018 (а.с. 21-22), що колективному сільськогосподарському підприємству «Наша перемога» 26 травня 1995 року було видано державний акт на право колективної власності на землю. Поясненнями представника Галайковецької сільської ради в цьому судовому засіданні та інформацією відділу Держгеокадастру у Мурованокуриловецькому району № 0-2-0.29-52/111-18 від 18.04.2018 (а.с. 69) встановлено, що на сьогоднішній день оригіналу державного акту на право колективної власності на землю КСП «Наша перемога» с. Галайківці та додатку № 1 до нього (Список громадян-членів КСП, що мають право на земельну частку (пай)) нема. За таких обставин, суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що прізвища ОСОБА_4 нема у відповідних Списках чи в уточнюючих списках.

Із архівного витягу з протоколу № 5 засідання правління КСП «Наша перемога» від 21 червня 1995 року, виданого начальником архівного відділу Мурованокуриловецької районної державної адміністрації 29.11.2017 за № 235 (а.с. 16), вбачається, що з 01.09.1991 ОСОБА_4 був прийнятий в члени КСП «Наша Перемога». Архівним витягом з протоколу № 1 звітних зборів уповноважених членів КСП «Наша перемога» від 04 грудня 1998 року, виданим начальником архівного відділу Мурованокуриловецької районної державної адміністрації 15.12.2017 за № 257 (а.с. 17) доводиться, що з членів КСП ОСОБА_4 був виведений 04 грудня 1998 року.

Членство ОСОБА_4 з 1991 до 1998 року в КСП «Наша перемога» також доведено:

-архівною довідкою КУ «Мурованокуриловецький районний трудовий архів» № 02-2/233 від 12.12.2017 (а.с. 17), з якої вбачається, що з 1991 до 1995 років ОСОБА_4 нараховувалася заробітна плата та стипендія);

-архівною довідкою Ладижинського коледжу № 363-09 від 15.11.2017 (а.с. 14), якою стверджується обставина, що ОСОБА_4 навчався за направленням господарства та отримував за його рахунок стипендію;

-дипломом молодшого спеціаліста (а.с. 13).

Заперечення відповідача щодо обставини, що рішення про прийняття ОСОБА_4 у члени КСП «Наша перемога» с. Галайківці було прийнято після отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю, спростовуються:

-обставиною, що у рішенні про прийняття ОСОБА_4 у члени сільгосппідприємства зазначено, що його прийнято з 01 вересня 1991 року (а.с. 16);

-обставиною, що розпаювання землі в КСП «Наша перемога» с. Галайківці проводилося, починаючи з лютого 1996 року (а.с. 51).

Відповідно до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/ 95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" право на земельний пай одержали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що долучається до Державного акту на право колективної власності на землю, зокрема постійні працівники - члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами.

Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 4 від 03 січня 2018 року (а.с. 20) та витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 50) доведено, що ОСОБА_4 був включений у Список, що додається до державного акта на право колективної власності на землю КСП «Наша перемога» с. Галайківці, а також, що йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 2,05 умовних кадастрових гектара серії ВН № 043154.

Законність підстав для вилучення цього сертифіката та видачі взамін сертифіката на прізвище іншої особи перед судом не доведено.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_4, будучи членом КСП «Наша перемога» с. Галайківці, у звязку з отриманням 26 травня 1995 року зазначеним підприємством Державного акту на право колективної власності на землю, був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), та отримав сертифікат про належність йому права на пай у землях, що перебували у колективній власності КСП «Наша перемога», розміром 2,05 умовних кадастрових гектара.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

У п. 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2004 року № 122, передбачено, що у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Судом було безспірно встановлено, що ОСОБА_4 мав право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства «Наша перемога» с. Галайківці як колишній член зазначеного КСП, і що таке його право було незаконно порушено, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача.

Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст.ст. 25, 81 ЗК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року № 310 «Про трудові книжки колгоспника»,ст.ст. 12, 13, 76-81,264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 2,05 умовних кадастрових гектара, що був встановлений для члена колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Наша Перемога» с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області із земель резервного фонду Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 18 квітня 2018 року.

Суддя: ______________