Справа №538/1136/18
Провадження по справі №2-с/538/2/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області

У складі: головуючого-судді Бондарь В.А.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лохвиця цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

09.10.2018 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Лохвицького районного суду Полтавської області від 25.09.2018 року виданого за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 02 серпня 2018 року, до досягнення повноліття дітей. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 176,20 грн.

В заяві ОСОБА_2 зазначає, що нововиявленими обставинами є те, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 діти проживали із заявницею та були зареєстровані за її місцем проживання. У 2017 році ОСОБА_5, зареєстрований за місцем проживанням батька ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживанням заявниці ОСОБА_2 На даний час діти перебувають у батька, але вважає, що це носить тимчасовий характер. В заяві ОСОБА_3 про видачу судового наказу зазначено, що заявниця ОСОБА_2 ухиляється від надання матеріальної допомоги, але це не відповідає дійсності, скільки вона надає таку допомогу. Що підтверджується письмовими доказами.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_6. підтримали заяву про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами. Просять суд скасувати судовий наказ Лохвицького районного суду від 25.09.2018 року.

Стягувач ОСОБА_3 просить суд не задовольняти заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, а також підтвердив. Що ОСОБА_2 надавала дітям грошову допомогу та придбавала одяг.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.п. 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України Боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно з частинами 1,2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п.4 вказаної Постанови, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обовязок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обовязків і передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обовязок також передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей. Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обовязку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби.

За рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Надання заявником допомоги дітям в грошовій формі, суд розцінює, як добровільне виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та розвитку дітей, піклування про здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Інші доводи, на які посилається ОСОБА_2 у своїй заяві, не є істотними в розумінні норм сімейного законодавства та на даний час не можуть позбавляти батька права на отримання аліментів за рішенням (наказом) суду.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46). процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Постановою ПВССУ України «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» пунктом 1 роз'яснено, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Вирішуючи питання про винесення судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України, якою визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ з урахуванням доказів, доданих до цієї заяви.

Наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу не могли бути підставою, в розрізі ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу, а тому не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу Лохвицького районного суду від 25.09.2018 року по справі № 538/1136/18 у звязку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не можуть оцінюватись як нововиявленими, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Лохвицького районного суду від 25.09.2018 року по справі № 538/1136/18 у звязку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст.161,165,170,423,429 ЦПК України, ст.ст.160,181,183,184 СК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей відмовити.

Ухвала може бути оскаржене на підставі ч.1 ст.354 ЦПК України протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності з п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: В.А. Бондарь