_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/3298/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Дідур Ганна Сергіївна,

за участі відповідача ОСОБА_1 / до шлюбу - ОСОБА_2/ ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 /до шлюбу - ОСОБА_2/ ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 /ОСОБА_2/ Л.М. заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.02.2012 року у розмірі 54 908,06 грн. та судові витрати.При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 22.02.2012 року було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою судді від 17.10.2017 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні 21.11.2017 року відповідач ОСОБА_1 суду пояснила, що кредит брала, має намір частково виплатити, всю суму не має змоги сплатити.

25.04.2018 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення, посилаючись на те, що кредитний договір не був укладений у відповідній письмовій формі та банк не надав оригіналу кредитного договору, виписки з особового рахунку відповідача, що свідчить про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному в розрахунку.

24.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до суду відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та посилається на те, що кредитний договір між сторонами був укладений в письмовій формі відповідно до вимог законодавства, а саме в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Також представник банку зазначив, що на підтвердження факту укладення договору надані: копія кредитного договору, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, виписка по рахунку та фото клієнта з карткою. При цьому представник зауважує, що відсутність оригіналу кредитного договору в матеріалах справи не є підставою для відмови в позові за наявності його копії та інших доказів, які свідчать про укладення кредитного договору і часткове його виконання.

15.06.2018 року відповідач ОСОБА_1 надала до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в звязку з пропуском строку позовної давності. При цьому відповідач зазначає, що оскільки договір був укладений 22.02.2012 року, то саме з цієї дати потрібно обчислювати строк позовної давності.

10.07.2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до суду відповідь на заперечення, де зазначив, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, в звязку з чим позивачем не були порушені строки позовної давності при зверненні до суду, оскільки строк дії картки відповідача до останнього дня 11.2015 року, а з позовом позивач звернувся 24.09.2017 року.

До судового засідання 21.11.2018 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, матеріали справи містять заяву, в якій він просить в разі неявки представника проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

В судовому засіданні 21.11.2018 року відповідач ОСОБА_1 /до шлюбу - ОСОБА_2/ Л.М. позовні вимоги не визнала та просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 /після шлюбу - ОСОБА_1/ Л.М. 22.02.2012 року звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна», про що свідчить копія власноручно заповненої відповідачем анкети-заяви /а.с.6/.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Факт укладення вказаного договору також підтверджується випискою по рахунку за основною карткою ОСОБА_1 за період з 01.02.2012 по 24.04.2018 року та фотокарткою відповідача з отриманою платіжною карткою /а.с.97-100/.

За таких обставин, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 22.02.2012 року шляхом підписання відповідачем ОСОБА_5 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої отримала кредитну карту «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом.

При цьому суд враховує особисті пояснення відповідача ОСОБА_1, надані в судовому засіданні 21.11.2017 року щодо того, що вона кредит брала та має намір частково виплатити, однак всю суму не має змоги сплатити.

Таким чином, суд критично ставиться до доводів відповідача ОСОБА_1, викладених у відзиві на позов, щодо того, що кредитний договір не був укладений. Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо застосування строку позовної давності, оскільки відповідно до довідки від 10.07.2018 року №30.1.0.0/2-20170924/62 ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н від 22.02.2012 року отримала картку №645005 зі строком дії до останнього дня місяця 11.2015 року, тобто строк звернення до суду стороною позивача не пропущено.

Факт отримання та користування відповідачем кредитними коштами підтверджується також випискою по рахунку, з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_1 періодично погашала виниклу заборгованість за кредитом.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконала зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом в повному обсязі, чим порушила умови кредитного договору, та станом на 31.08.2017 року заборгованість ОСОБА_1 становить 54908,06 грн., з яких: заборгованість за кредитом 2446,77 грн., заборгованість за процентами 45770,43 грн., нарахована комісія 3600,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 3090,86 грн. /а.с.4-5/.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Оскільки, відповідач не здійснив повернення коштів у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 158, 263-265, 273, 354-355, 435 ЦПК України ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк "ПриватБанк", - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 /до шлюбу - ОСОБА_2/ ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» (місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.02.2012 року у розмірі 54908,06 грн. /пятдесят чотири тисячі девятсот вісім гривень 06 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 /до шлюбу - ОСОБА_2/ ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «ПриватБанк» (місце знаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1600,00 грн. /одна тисяча шістсот гривень 00 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Повний текст рішення суду складено 28.11.2018 року.

Суддя Васильків О. В.