22-ц/775/185/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року Єдиний унікальний номер 263/13568/17

Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2018 року, у складі судді Музики О.М., повний текст рішення складений 29 січня 2018 року,

у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б»

до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості за утримання будинку та обслуговування прибудинкової території,

В с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» (далі - ОСББ), в особі його голови Левада О.В., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2017 року в сумі 3357,80 грн., пеню у розмірі 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 100,73 грн., судовий збір 640 грн., за послуги адвоката 1500 грн., а всього 5598,53 грн.

В обґрунтування позову зазначило, що відповідач з 10 березня 2005 року є власником нежилих приміщень АДРЕСА_2. Відповідач користується будинком та прибудинковою територією, у зв'язку із чим у останній наявна заборгованість по оплаті послуг. ОСОБА_1 не бажає укладати договір з позивачем щодо надання житлово-комунальних послуг, однак це не є підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному розмірі.

07 серпня 2017 року, 04 та 05 вересня 2017 року позивачем надсилалось відповідачу претензії та вимога про сплату боргу за надання послуг, але зазначені вимоги не виконано, борг не сплачено.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2018 року позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та обслуговування прибудинкової території задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» заборгованість за оплату послуг щодо утримання будинку та обслуговування прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_2, за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2017 року у розмірі 3357,80 грн., 3 % річних від простроченої суми боргу - 100,73 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 1500 грн., судовий збір - 640 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення повністю, вирішити питання розподілу судових витрат.

Зокрема зазначила, що суд неправомірно стягнув грошові кошти у відшкодування правничої допомоги, оскільки на момент подання позову між адвокатом та позивачем не було договірних відносин. Факт виконаних робіт щодо надання правничої допомоги не підтверджено актом виконаних робіт по виконанню укладеного договору, а факт отримання грошових коштів не підтверджено фінансовим документом.

Судом стягнуто заборгованість за період з грудня 2016 року по 01 жовтня 2017 року, однак у позивача відсутня ціна послуг за грудень 2016 року, а тому вона стягнута безпідставно.

Судом не з'ясовано коли ОСББ прийняло будинок на свій баланс та чим це підтверджується, коли у позивача виникає право вимоги.

Встановивши, що відповідач повинна сплачувати 2,48 за 1 м? з січня 2017 року, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у зазначену суму включено 0,33 грн. за послуги бухгалтера, який працював лише з липня 2017 року.

Судом безпідставно стягнуто заборгованість з грудня 2016 року, оскільки до травня 2017 року у позивача відсутні договори на виконання робіт , укладені до вересня 2017 року та не доведені витрати по прибиранню та дезінфекції.

Судом не з'ясовано чи проводився конкурс на проведення послуг як це передбачено наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.08.2003 року № 141.

Судом неправомірно застосовано положення ч. 2 ст. 382, ст. 509 ЦК України, оскільки відсутні докази належності цієї території позивачу та між сторонами відсутні зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснила, що належні їй на праві власності нежитлові приміщення, як фізичній особі, вона використовує для заняття підприємницькою діяльністю. Будинок, в якому находяться належні їй приміщення, не передані на баланс ОСББ, не визначені межі земельної ділянки, не передана позивачу і земельна ділянка під будинком та прибудинкова територія, з нею позивачем не укладено договору на надання послуг. Позивач не надав доказів, що він є керуючою особою, а також, що він має право надавати послуги та визначати на них тарифи. Не надано доказів щодо укладення договорів між позивачем та виконавцем послуг, і що їй позивачем надавались житлово-комунальні послуги.

Представник позивача - Левада О.В. в судовому засіданні пояснив, що житловий будинок, в якому розташовані належні відповідачу нежитлові приміщення рішенням Маріупольської міської ради (далі - ММР) списано з балансу підприємства-балансоутримувача, ЖКП «Жилкомплекс», яке з кінця 2016 року вже не обслуговує цей будинок. Акт прийому - передачі будинку ОСББ не підписало, оскільки технічний стан будинку був в незадовільному скані, але з часу списання будинку, ним управляє і утримує позивач, визначає розмір щомісячних внесків та укладає договори на виконання робіт по утриманню будинку та прибудинкової території, межі якої визначені рішенням ММР. ОСОБА_1, не виконує рішення ОСББ, внески на утримання будинку та прибудинкової території не вносить, від укладення договору відмовляється.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і в задоволенні позову ОСББ відмовити, заперечення представника ОСББ - Левади О.В., який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-1У), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону Україну, та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Як встановлено судом першої інстанції та це підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_2. Зазначені обставини підтверджуються рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2005 року, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно та довідкою КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 30 травня 2016 року № 232 (т.1 а.с. 10-14, 123).

Відповідно даних з реєстру прав власності на нерухоме майно та довідки ОСББ № б/н від 25 вересня 2017 року площа належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень складає 136,56 кв.м. (т.1 а.с.21).

Рішенням Маріупольської міської ради від 28 вересня 2016 року № 7/11-744 «Про списання багатоквартирних будинків», зокрема, списано з балансу підприємства балансоутримувача - ЖКП «Жилкомплекс» багатоквартирний будинок, розташований по АДРЕСА_2 у зв'язку зі створенням Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Миру - 75Б» (т.1 а. с. 7-9, 214).

Відповідно до тарифів, визначених ОСББ «Миру 75Б» у протоколі № 4 від 25 грудня 2016 року, місячний кошторис на 1 кв .м. з січня 2017 року становить 2,48 грн. (т.1 а.с.19).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є належним балансоутримувачем, вказані послуги надавалися позивачем відповідачу, яка зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги, остання за них не сплачує, при цьому у порядку, передбаченому ст. ст. 12, 83 ЦПК України, вона не спростувала факт їх надання, не представила фактів неналежного їх надання. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

З таким висновком апеляційний суд не може погодитися повністю, зокрема в частині розміру заборгованості.

Згідно ст.13 Закону № 1875-1У залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту (ч.1 ст.385 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України від 14 травня 2015 року № 417-УШ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-УШ) спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Співвласники зобов'язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов'язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ст. 7 Закону № 417-УШ).

Статтею 10 Закону № 417-УШ передбачено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно ст.15 Закону України від 29 листопада 2001 року № 2866-Ш «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» зі змінами та доповненнями, (далі - Закон № 2866-Ш) співвласник зобов'язаний: виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов'язки перед об'єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об'єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством.

Статутом об'єднання можуть бути встановлені інші обов'язки співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку (Стаття 20 Закон № 2866-Ш).

Згідно ст.23 Закону № 2866-Ш утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України.

Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов'язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників.

Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до Статуту ОСББ, який затверджено рішенням установчих зборів членів ОСББ «Миру-75Б» від 21 червня 2016 року, протокол № 1, та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02 липня 2016 року, об'єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов'язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (т.1 а.с. 189-196).

Пунктом 4 розділу П цього статуту передбачено, що об'єднання має право утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність, приймати рішення про надходження та витрати кошти об'єднання, отримання позики та кредитів, здійснювати господарче забезпечення діяльності об'єднання для виконання статутних завдань, має виключне право на територію прилеглу до будинку, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.

Рішеннями загальних зборів ОСББ від 15 вересня 2016 року (протокол № 2) та звітно-виборчих зборів ОСББ від 25 грудня 2016 року (протокол № 4) затверджено розмір щомісячних внесків на утримання будинків та прибудинкової території та місячний кошторис з 01 грудня 2016 року та 01 січня 2017 року відповідно, що становить для нежитлових приміщень 2,48 грн. на 1 кв.м. (т.1 а.с.19, 220-226).

З огляду на наведене вище, ОСОБА_1, як власник нежитлових приміщень розташованих в будинку по АДРЕСА_2, в якому власниками квартир та нежитлових приміщень створено ОСББ, яке здійснює управління неподільним та загальним майном зобов'язана виконувати обов'язки, передбачені статутом об'єднання, сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що житловий будинок по акту прийому- передачі не переданий на баланс ОСББ, не визначена прибудинкова територія та не передана у встановленому законом порядку ОСББ, останнє не є виконавцем послуг та не має права звертатися до неї з цим позовом, є неспроможними.

Як встановлено судом, будинок по АДРЕСА_2 на підставі рішення Маріупольської міської ради від 28 вересня 2016 року № 7/11-744 списано з балансу підприємства балансоутримувача (ЖКП «Жилкомплекс»), у зв'язку зі створенням ОСББ «Миру-75Б».

Рішенням Маріупольської міської ради від 19 жовтня 2010 року № 5/46-6904 затверджено проект поділу території кварталів (мікрорайонів м.Маріуполя, відповідно до якого визначені межі прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 (т.1 а.с. 215)

Рішенням Маріупольської міської ради від 21 червня 2011 року № 6/8-616 затверджено Правила благоустрою території міста Маріуполя (т.1 а.с. 210-214).

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1. Правила благоустрою території міста Маріуполя (далі-Правила) є місцевим нормативно-правовим актом, який встановлює порядок благоустрою та утримання території об'єктів міста, визначає правові, економічні, соціальні та організаційні основи благоустрою міської території.

До об'єктів благоустрою м.Маріуполя належать, зокрема, прибудинкові території (п.п.8.1.2 п.8.1. розділу 8).

Відповідно до п.14.2. розділу 14 обов'язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів територій, зокрема прибудинкової території, у тому числі будівель, що утримуються товариством власників багатоквартирного будинку - покладається на балансоутримувача будівель, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Як пояснив в апеляційному суді представник позивача, ОСББ не підписало акт-передачі будинку у зв'язку з тим, що будинок знаходився на час списання з балансу ЖКП «Жилкомплекс» в незадовільному стані, останнім не виконано перелік робіт, які повинні були виконані під час утримання будинку. Разом з тим, ОСББ з часу затвердження статуту управляє будинком, утримує його та прилеглу до нього територію. Попередній балансоутримувач не здійснює будь-яких дій направлених на утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначені обставини не спростовані відповідачем під час розгляду справи судом.

07 серпня 2017 року позивач звернувся із претензією до ОСОБА_1 щодо оплати послуг за утримання будинку та обслуговування прибудинкової території та запропонував укласти договір про участь в управлінні та обслуговуванні будинку, копію якого долучив до вказаної претензії (т.1 а. с. 15).

Як встановлено судом, зазначений договір між сторонами укладено не було.

Разом з тим, ст.ст. 19,20 Закону № 1875-1У передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону № 1875-1У обов'язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати вартості послуг у повному обсязі.

Наведе узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951 цс15.

Фактичне надання позивачем послуг щодо утримання будинку та обслуговування прибудинкової території відповідачу підтверджується, зокрема, актами прийому наданих послуг по цивільно-правовому договору, звітами по розрахункам, договорами, укладеними позивачем з метою утримання будинку та прибудинкової території, наданими під час розгляду судом першої інстанції та апеляційним судом (т.1 а.с.56-114,246-250, т.2 а.с. 1-6 ,,,,) .

ОСББ «Миру-75Б» нараховувало щомісяця з грудня 2016 року по вересень 2017 року включно відповідачу плату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території по 335 грн. 78 коп. щомісячно, однак остання не сплачувала кошти за вказані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 3357,80 грн. (а. с. 18).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що зазначений розмір внесків визначено виходячи з площі належних відповідачу нежитлових приміщень та розміру тарифу, затвердженого загальними зборами ОСББ.

Як вбачається з розкладу тарифу (а.с.19,20) розмір внесків 2,48 грн. на 1 кв.м. нежитлових приміщень визначено з урахуванням того, фонд оплати праці бухгалтера буде складати 1865 грн. щомісячно, тобто 0,33 коп. на 1 кв.м., та з липня 2017 року.

Отже, оскільки ОСББ послуги бухгалтера в період з грудня 2016 року по червень 2017 року не надавались, розмір щомісячних внесків за цей період, з якого підлягає проведення нарахування, повинен становити 2 грн. 15 коп. (2,48 грн. - 0,33 коп.) на 1 кв.м.

На зазначені обставини суд першої інстанції не звернув уваги, та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог ОСББ про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3357,80 грн.

Враховуючи ті обставини, що площа належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень складає 136,56 кв.м., щомісячний платіж по внескам на утримання будинку та прибудинкової території з грудня 2016 року по червень 2017 року становить 293 грн. 60 коп. ( 136,56 кв.м. х 2,15 грн.), з липня 2017 року по вересень 2017 року включно - 338 грн. 67 коп. (136,56 кв.м. х 2,48 грн.).

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по зазначеним внескам за вказаний період становить 3071 грн.21 коп., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ.

Оскільки відповідач не виконала зобов'язання з оплати зазначених послуг в грошах, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин правових норм, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України та враховуючи позовні вимоги ОСББ - нарахування трьох відсотків річних від простроченої суми.

Разом з тим, дійшовши висновку про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми 100 грн.73 коп., суд зазначив у рішенні, що він погоджується з розрахунком, наданим позивачем.

Разом з тим, будь-якого розрахунку позивача щодо трьох відсотків річних від простроченої суми, крім довідки позивача (т.1 а.с. 21), матеріали справи не містять.

Враховуючи суму заборгованості, яка виникла у відповідача щомісяця за період з грудня 2016 року по червень 2017 року по 293 грн. 60 коп. та з липня 2017 року по вересень 2017 року включно по 338 грн. 67 коп., три відсотки річних від простроченої суми, станом на 01 жовтня 2017 року, що визначено позивачем при звернення з позовом, становить 33 грн. 65 коп. (6,61 грн. + 5,86 грн., + 5,16 грн. + 4,44 грн. + 3,72 грн., + 2,97 грн. + 2,24 грн. + 1,73 грн. + 0,86 грн., + 0,03 грн.= 33,65 грн.), що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОССБ.

Судом першої інстанції неправильно визначено сума заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, трьох відсотків річних від простроченої суми, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Оскільки позовні вимоги ОСББ підлягають частковому задоволенню, підлягає зміні і рішення суду в частині відшкодування судового збору, який сплачено позивачем при звернення до суду з позовом.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. (т.1 а.с.1), а позовні вимоги задоволено частково на суму 3104,86 грн. (3071,21 грн. + 33,65 грн.), що становить 89,78 %, з ОСОБА_1 на користь ОСББ у відшкодування судового збору підлягає стягненню 574 грн. 56 коп.(640 грн. х 89,78%).

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_1 сплачено судовий збір 960 грн. (т.1 а.с.153, 165).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСББ на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по оплаті судового збору підлягає стягненню 98 грн. 11 коп., що становить 10,22% від понесених нею витрат.

Згідно ч.2 , 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим на підтвердження понесених витрат по оплаті витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано до матеріалів справи довідку адвоката від 18 вересня 2017 року щодо оплати Левадою О.В. 1500 грн. за складання позовної заяви (т.1 а.с.34), яка не є фінансовим документом.

При цьому договір на складання позовної заяви між ОСББ та адвокатом Іоновою Л.І. укладено 25 жовтня 2017 року.

В матеріалах справи відсутній розрахунок, визначеної адвокатом суми за складання позовної заяви з зазначенням часу, витраченого на її складання, а також відсутній акт виконаних робіт.

З урахуванням наведено, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. підлягає скасуванню з відмовою позивачу у відшкодуванні цих витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2018 року в частині стягнення заборгованості за утримання будинку та обслуговування прибудинкової території і відшкодування судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» () заборгованість за оплату послуг на утримання будинку та обслуговування прибудинкової території за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2017 року у сумі 3071 (три тисячі сімдесят одну) гривні 21 копійку, три проценти річних від простроченої суми 33 гривні 65 копійок, у відшкодування судового збору 574 гривні 56 копійок.

Це ж рішення в частині відшкодування витрат на правничу допомогу скасувати.

У відшкодуванні витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» відмовити.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Миру-75Б» на користь

ОСОБА_1 у відшкодування судового збору за апеляційну скаргу 98 гривень 11 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 16 квітня 2018 року.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.М.Кочегарова

С.А.Попова