Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/753/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, секретар судового засідання С.С.Онисько, за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідачки адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4та просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2017 р. у цивільній справі №299/2107/17 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 (у шлюбі - ОСОБА_3) ОСОБА_5, стягнуто з позивача на користь матері аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 (02.02.2010 р.н.) та ОСОБА_7 (22.02.2012 р.н.) у розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Про дату та час розгляду вищевказаної судової справи, предметом розгляду якої було стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач не був повідомлений. У цей період він перебував за кордоном. Однак з апеляційною скаргою на це рішення не звертався. По суті, на той час позивач ОСОБА_3 не заперечував проти стягнення з нього визначеного розміру аліментів у сумі 2000 гривень на кожну дитину. Його позиція, як батька, була спрямована на досягнення спільного інтересу з колишньою дружиною щодо визначення розміру аліментів необхідних та достатніх для утримання їх спільних малолітніх дітей.

На той час, позивач ОСОБА_3, отримував нерегулярні доходи, однак він планував та розраховував, що їх розмір буде достатнім для того, щоб він був спроможний утримувати не лише себе, але й своїх неповнолітніх дітей, і готовий був сплачувати у загальному розмірі 4000 гривень як аліменти на матеріальне та духовне забезпечення своїх дітей. Саме таке рішення прийняв батько дітей та відповідно відмовився від можливості оскарження судового рішення в частині визначення розміру аліментів.

Проте, станом на час зверення з позовом до суду позивач ніде не працює, не отримує доходів і заробітку, оскільки не має можливості влаштуватись на роботу за своєю спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не лише себе, але й своїх сина та дочки.

Перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище, а тому звернувся з даним позовом до суду

Представник позивача ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримав повністю та просив суд такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечила проти вимог заявленого позовупокликаючись на те, що твердження позивача є неправдивими, надуманими та такими, що не відповідають дійсності, крім того у відповідачки на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, яких утримує самостійно, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2017 р. у цивільній справі №299/2107/17 розірвано шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 (у шлюбі - ОСОБА_3) ОСОБА_5, стягнуто з позивача на користь матері аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 (02.02.2010 р.н.) та ОСОБА_7 (22.02.2012 р.н.) у розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 посилаючись на погіршення свого матеріального становища зазначав, що його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2017 р. у цивільній справі №299/2107/17, оскільки він на даний час є безробітним. Проте жоден із вищеперелічених доказів не можуть підтверджувати звільнення позивача від обовязку утримувати своїх дітей. Доказів про неможливість сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі позивач не надав. Також, інших аліментних платежів позивач не має, стан здоров'я у нього добрий, оскільки ним не надано доказів протилежного.

Судом встановлено, що згідно Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2017 р. у цивільній справі №299/2107/17 було розірвано шлюб між сторонами, після чого у відповідачки на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, яких вона утримує самостійно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин, беручи до уваги положення ст. 192 СК України, враховуючи, що позивач не довів належними доказами наявність підстав для зменшення розміру аліментів на утримання своїх двох дітей та зважаючи на ту обставину, що при зменшенні розміру аліментів суттєво погіршиться становище дітей, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, встановлених рішенням суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст повного рішення виготовлено 29.05.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_8