АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, - на підставі п. 1 ч. 4 ст. 118 ЦПК України, - повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Копію апеляційної скарги відповідач отримав 21.02.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзив на апеляційну скаргу відповідачем подано не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилаючись на абз. 2 п.15 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» виходив із того, що позовну заяву подано та підписано представником позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, позовну заяву підписано її представником ОСОБА_3

Згідно договору про надання юридичних послуг від 21.12.2017 року та ордеру серії КВ №38716, які долучені до позовної заяви, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 на вчинення процесуальних дій, пов'язаних з розглядом справи за позовом про розірвання шлюбу, в тому числі в Павлоградському міськрайонному суді Дніпропетровської області із можливістю складання та підписання позовних заяв, відповідно до пунктів 1.1. та 2.1. вказаного договору (а.с. 26-27, 28).

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Як роз'яснено в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно зі статтею 38 ЦПК України (в редакції, що діяла по 14.12.2017 року), особи, які беруть участь у цивільній справі, можуть брати у ній участь особисто або через представника (крім справ про усиновлення). Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Повноваження представника сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, посвідчені документами, зазначеними в частинах першій - третій статті 42 ЦПК України (в редакції, що діяла по 14.12.2017 року), а повноваження адвоката також і ордером, який видається відповідним адвокатським об'єднанням, або договором, дозволяють йому вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені не у виданому ордері, а в довіреності чи договорі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 115, ст.ст. 106, 107 СК України, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх лише під час реєстрації розірвання шлюбу в державному органі РАЦС (отримання свідоцтва про розірвання шлюбу та отримання відповідного запису в паспорті громадянина про розірвання шлюбу).

Таким чином, висновок місцевого суду про повернення позовної заяви є необґрунтованим, а тому колегія вважає за необхідне оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року- скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді