Провадження № 8/200/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про перегляд судового рішення у звязку із нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Виконавчий комітет Бабушкеінської районної у м. Дніпропетровську ради, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2012 року компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» звернулася до суду з вищевказаним позовом, неодноразово уточнювала позовні вимоги, просила визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір іпотеки від 20 лютого 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; в рахунок часткового задоволення вимог компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 30 червня 2006 року в розмірі 28 545 302 грн 71 коп., звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року, а саме: квартиру № 124 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глінки, буд. № 2, житловою площею 32,2 кв.м., загальною площею 99,8 кв.м. у житловому будинку літ. В-25, ВІ-1, ВІІ-1, в-1, шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» за ціною 1 911 000 грн; припинити право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь позивача зазначену квартиру; застосувати наслідки недійсності договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року, зобов'язавши ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 отримані за договором грошові кошти в розмірі 287 262 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 30 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Агробанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк Восток» (далі - ПАТ «Банк Восток»), та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 94.840.06.14, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 941 439 доларів США зі сплатою процентної ставки 16 % річних на строк до 29 червня 2026 року.

З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором між вказаними сторонами був укладений договір закладу від 30.06.06 року, предметом якого є цінні папери - облігація іменна безпроцентна, випущена емітентом ЗАТ «АКТА» в бездокументарній формі, серія К, № 5 в кількості 1 штука номінальною вартістю 258 750 грн. За умовами п. 1.4 договору закладу від

30.06.06 року заставна вартість предмета закладу визначена сторонами у 721 455 грн.. Відповідно до п. 1 угоди № 1807/А/100-к від 30.06.06 року покупцю надано право на отримання однієї квартири за будівельним № 1807 у будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, буд. 2. 27 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ЗАТ «АКТА» складено акт про погашення облігації.

7 серпня 2008 року між ЗАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк», та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є майнові права на нерухоме майно, а саме: незакінчене будівництвом приміщення (квартира) квартири за будівельним № 1807 у будинку №2 по вул. Глинки в м. Дніпропетровську, загальною площею 103,5 кв. м..

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Фінанс» (далі - ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс») був укладений договір про відступлення права вимоги № 7, згідно з яким ПАТ «Банк Восток» відступив право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 30.06.06 року, боржником за яким був ОСОБА_4. Також 26 червня 2013 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

1 жовтня 2012 року між ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» та компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» в повному обсязі передало компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» право вимоги за кредитним договором від 30.06.06 року.

На виконання вимог договору від 1 жовтня 2012 року (із рахуванням додаткової угоди від 26 червня 2013 року), 26 червня 2013 року між ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» та компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

15 травня 2008 року ЗАТ «АКТА» на виконання своїх зобов'язань за договором передало, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру № 124, що знаходиться на 18 поверсі третьої черги громадських будівель багатофункціонального призначення (житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями), літ. В - 25, по вул. Глинки, 2, фактичною площею 102,9 кв. м.

У подальшому рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 10 липня 2008 року № 2094 було оформлено право власності на об'єкти нерухомого майна (житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями) літ. В - 25, ВІ - 1, ВІІ - 1, в - 1 за адресою: вул. Глинки, 2, а саме за ОСОБА_4 оформлено право власності у тому числі й на квартиру № 124, у відповідності до договорів: № 2108/А/100 - к від 11 серпня 2005 року, № 2303/А/100 - к від 5 січня 2006 року, № 2302/А/100-к від 11 січня 2006 року, № 2301/А/100-к, 2401/А/100-к, 2402/А/100-к, 2403/А/100-к від 12 січня 2006 року, угоди № 1807/А/100-к від 30 червня 2006 року, угоди від 17 березня 2008 року.

На підставі вищезазначеного рішення виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 11 вересня 2008 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 свої зобов'язання щодо повернення грошових коштів за кредитним договором не виконав у зв'язку з чим станом на 26 вересня

2011 року утворилась заборгованість у розмірі 28 545 302 грн 71 коп..

20 жовтня 2012 року ОСОБА_4 помер.

26 жовтня 2012 року ОСОБА_7, який є сином померлого, подав заяву про прийняття спадщини, однак 19 квітня 2013 року разом із колишньою дружиною та матір'ю померлого подали заяви про відмову від спадщини.

Компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» стало також відомо про те, що спірна квартира, яка є предметом іпотеки за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року, була відчужена ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 за простим письмовим договором.

Право власності ОСОБА_2 на квартиру було визнано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 червня 2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2009 року було скасовано та відмовлено ОСОБА_2 у визнанні за нею права власності на квартири № № 124, 160, 161, 162, 164, 165, 166, 167, 168, 169 по вул. Глинки, 2 у м. Дніпропетровськ.

На підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від

16 лютого 2010 року ОСОБА_2 відчужила квартиру № 124 на користь ОСОБА_1, внаслідок чого останній набув статус іпотекодавця за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

Після реєстрації права власності на квартиру ОСОБА_1 здійснив перепланування та отримав нове свідоцтво про право власності на неї від 3 грудня 2012 року.

20 лютого 2013 року ОСОБА_1 передав зазначену квартиру в іпотеку ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2014 року позов «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» задоволено частково.

У рахунок часткового задоволення вимог компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» про погашення заборгованості за кредитним договором № 94.840.06.14 від 30.06.06 року у розмірі 28 545 302 грн 71 коп., з яких тіло кредиту та проценти - 8 195 458 грн 56 коп., пеня - 20 349 844 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 94.840.06.14.2 від 7 серпня 2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_2, загальна площа 99,8 кв.м., житлова площа - 32,2 кв.м.), шляхом визнання права власності на вказане нерухоме майно за компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» (зареєстрований офіс знаходиться за адресою: Посейдонос, 1, Ледра Бізнес Центр, Егкомі, 2406, Нікосія, Кіпр) за ціною 1 911 000 грн. Визнано недійсним договір купівлі-продажу зазначеної квартири, укладений 16 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований у реєстрі за № 748. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» квартиру АДРЕСА_2 (опис об'єкту в житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями літ. В-25, В1-1, ВІІ-1, в-1 квартира № 124, загальна площа 99,8 кв.м., житлова площа - 32,2 кв.м.). Застосовано наслідки недійсності правочину та зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 отримані за договором купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року кошти у розмірі 287 262 грн. Визнано недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_2, укладений 20 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрований у реєстрі за № 367. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 лютого 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у частині застосування наслідків недійсності правочину та в частині визнання недійсним договору іпотеки від 20 лютого 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову в позові в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року касаційні скарги по справі відхилено. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 вересня 2014 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року залишено без змін.

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд судового рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.09.14р. у звязку із нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що в рамках даної справи підставою для звернення ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» з позовом стало набуття компанією прав іпотекодержателя на майно за іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р.. Право такої вимоги до ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» перейшло від ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС», а саме:

●ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС» здобув відступлене право вимоги за іпотечним договором №94.840.06.14.2 від 07.08.2008р. - 26.06.2013р. від ПАТ «Банк Восток»;

●ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» здобув відступлене право вимоги за іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р. - 26.06.2013р. від ТОВ «КРЕДЕКС ФІНАНС».

Після постановлення рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.14р. та набрання ним чинності 17.04.2015р., заявнику стало відомо про обставини, які є істотними для справи, які існували на час винесення рішення, що підлягає перегляду, але не були відомі.

06.12.2016р. набрало чинності рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/11451/15ц, яким визнано недійсним договір про відступлення права за Іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р., який укладений 26.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Восток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 фінанс», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили встановлено, що первинний договір, укладений 26.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 фінанс» щодо відступлення права за Іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р. є недійсним.

З урахуванням викладеного, заявник просить суд скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014р. у справі № 403/15065/2012, прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» відмовити.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, про дату судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши заяву про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами, приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» є правонаступником ЗАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк».

Так 30 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством «Агробанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 94.840.06.14, за умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 941 439 доларів США зі сплатою процентної ставки 16 % річних на строк до 29 червня 2026 року.

7 серпня 2008 року між ЗАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_6», яке є правонаступником ЗАТ «Агробанк», та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір, предметом якого є майнові права на нерухоме майно, а саме: незакінчене будівництвом приміщення (квартира) квартири за будівельним № 1807 у будинку №2 по вул. Глинки в м. Дніпропетровську, загальною площею 103,5 кв. м..

26 вересня 2011 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги № 7, згідно з яким ПАТ «Банк Восток» відступив право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором від 30.06.06 року, боржником за яким був ОСОБА_4. Також 26 червня 2013 року між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» було укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

1 жовтня 2012 року між ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» та компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» було укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» в повному обсязі передало компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» право вимоги за кредитним договором від 30.06.06 року.

На виконання вимог договору від 1 жовтня 2012 року (із рахуванням додаткової угоди від 26 червня 2013 року), 26 червня 2013 року між ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» та компанією «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» укладено нотаріально посвідчений договір про відступлення права за іпотечним договором від 7 серпня 2008 року.

При цьому зі змісту рішення суду від 09.09.14р. виходить, що при розгляді справи судом не досліджувались обставини виникнення прав ПАТ «Банк Восток» за іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р., обставин державної реєстрації прав іпотекодержателів майна за вказаним договором. Судом також не досліджені обставини відступлення прав ТОВ «ОСОБА_6 Фінанс» на користь «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)».

В той же час, наведені заявником у заяві обставини та надані на їх підтвердження письмові докази свідчать про те, що зобовязання ОСОБА_4 перед ЗАТ «АКТА» за договором купівлі-продажу цінних паперів №028-К виконано у повному обсязі, між стронами складено акт прийому-передачі квартири від 15.05.2008 року, в результаті чого облігації є погашеними. Порушення законодавства при укладенні договору про відступлення права за іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р. свідчить про відсутність у ПАТ «Банк Восток» права відступлення за іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6статті 203 цього кодексу.

Згідно закону України «Про іпотеку» договір іпотеки підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Ч.3 ст. 24 Закону визначає, що відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто при правонаступництві між юридичними особами всі зміни мають бути зареєстрованими у відповідних державних реєстрах. В матеріалах справи вказані відомості відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків,що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загально прийняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/11451/15ц визнано недійсним договір про відступлення права за Іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р., який укладений 26.06.2013р. між ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 фінанс».

Ст. 3 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» визначає цінні папери як документи , що визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобовязань згідно з проспектом їх емісії (за емісійними цінними паперами), а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам.

Ч. 4 цієї статті визначає кому можуть належати права посвідчені цінним папером. Вони можуть належати трьом категоріям осіб, а саме предявникові цінного паперу (цінний папір на предявника); особі, зазначеній у цінному папері (іменний цінний папір); особі, зазначеній у цінному папері, яка може сама здійснити ці права або призначити своїм розпорядженням(наказом) іншу уповноважену особу (ордерний цінний папір).

Ст. 68 ЦК України визначає, що зобовязання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку із цим не може бути виконане іншою особою.

ПАТ «Банк Восток» та ТОВ «ОСОБА_6 фінанс» не відносяться до жодної з категорій осіб, визначених у ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про цінні папери та фондовий ринок» так як вони ніколи не мали облігацій на праві власності.

Проспектом емісії (інформація про випуск облігацій Закритого акціонерного товариства «АКТА») визначено, що облігації випускаються саме «іменними», тобто після їх реєстрації за ОСОБА_4, вони повязані тільки з ним, доки не будуть перереєстровані на інше імя. Вказаної перереєстрації не проводилось.

Відповідно до частини 1 статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це, зокрема, юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р. обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Відповідно до п. 17 постанова Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р., виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК України перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.

Відповідно до правил ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Як було встановлено, при вирішенні спору суд взагалі не досліджував та не з`ясовував виявлені заявником обставини, які є істотними для правильного вирішення справи, так як, з огляду на предмет спору, входять до предмета доказування та могли вплинути на зроблений судом у рішенні висновок щодо правомірності виникнення у компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED»)» прав грошової вимоги за кредитним договором № 94.840.06.14 від 30.06.2006 року та укладеним в його забезпечення іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р..

Внаслідок замовчування позивачем на стадіях розгляду справи в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій вказаних вище фактів, про які йому було відомо, суди були позбавлені можливості дослідити й оцінити ці обставини, в наслідок чого ухвалили свої судові рішення на основі не повно і не всебічно зясованих обставин, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 213 ЦПК України та у підсумку вплинуло на юридичну оцінку обставин у справі.

Доказів, які б спростовували встановлені судом при розгляді заяви фактичні обставини та могли стати підставою для протилежних правових висновків, ні позивач, ні інші учасники справи суду не подавали.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що встановлені рішенням суду від 24.11.2016 року у справі №200/11451/15ц обставини, щодо недійсності договору про відступлення права за Іпотечним договором № 94.840.06.14.2 від 07.08.2008р., який укладений 26.06.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Восток» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Фінанс», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_5, є істотним фактом для даної справи, оскільки впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не були відомі під час розгляду справи, що є підставою для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд знаходить, що такі обставини є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки вони містять фактичні дані (докази), які спростовують факти, покладені в основу рішення суду, і може вплинути на суть рішення у справі, але не були відомі заявнику на час розгляду справи.

Оскільки заявник подав свою заяву до суду 29.12.2016р., а про нововиявлені обставини йому за наданими доказами стало первісно відомо 06.12.2016р., то суд вважає, що встановлений у ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання такої заяви був дотриманий.

Крім того, оскільки рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2014р., про перегляд якого ставиться питання, набрало законної сили після його перевірки апеляційною інстанцією 17.04.2015р., то, за висновком суду, заява була подана заявником також і в межах встановленого у ст. 362 ЦПК України трирічного строку з дня набрання рішенням суду законної сили.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції; Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст.3,10,11,57-61, 88, 169, 197, 209, 212-215, 361-365 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.09.2014 року у звязку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 вересня 2014 року у справі № 403/15065/12 за позовом компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову компанії «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Виконавчий комітет Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки, припинення права власності, витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна та застосування наслідків недійсності правочину відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова