ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5487/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/197/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар - Поклад Д.В.,

учасники справи: позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року у складі судді Коверзнева В.О., повний текст якого складено 07.08.2018 року у м. Чернігові,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 935/1-048 від 13.03.2008 року в загальній сумі 225 215 грн. 55 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 3 850,00 дол. США, що еквівалентно 101 259 грн. 30 коп.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 862,98 дол. США, що еквівалентно 75 299 грн. 70 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 061,01 дол. США, що еквівалентно 27 905 грн. 75 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 788,97 дол. США, що еквівалентно 20 750 грн. 79 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 935/1-048 від 13.03.2008 року в сумі 123 392 грн. 22 коп. і 1 847 грн. 90 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 125 240 грн. 12 коп.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову, а саме у стягненні заборгованості по відсоткам та пені в сумі 101 832 грн. 33 коп. та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, за результатами розгляду здійснити розподіл судових витрат.

Доводи скарги зводяться до того, що позовні вимоги позивача про стягнення нарахованих відсотків за користування тілом кредиту за період після закінчення строку дії кредитного договору, тобто після 11.09.2009 року, є правомірними, оскільки зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а закінчення строку дії договору не звільняє боржника від відповідальності за його порушення, що відповідає положенням ст.ст. 526, 536, 599, 610 ЦК України.

Також, на думку ПАТ «Укрсоцбанк», висновок суду про те, що позивач безпідставно нарахував пеню шляхом множення подвійної облікової ставки НБУ на прострочене грошове зобов'язання, виражене в доларах США, адже законом передбачено лише нарахування неустойки на грошові зобов'язання, виражені у національній валюті, є неправомірним, оскільки її нарахування та стягнення ні цивільним законодавством, ні договором, не ставиться в залежність від валюти у зобов'язанні.

Вислухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» і ОСОБА_2 13.03.2008 року уклали кредитний договір № 935/1 - 048, відповідно до умов якого, відповідач отримав у кредит 4 950,00 дол. США зі сплатою 21,0 відсотків річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невід'ємною складовою частиною кредитного договору та порядком повернення кредиту рівними частинами, в сумі 275,00 дол. США, не пізніше 13 числа кожного місяця, з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 11.09.2009 року (а. с. 8 - 10).

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 21.03.2018 року виникла заборгованість, на підтвердження чого позивачем був наданий відповідний розрахунок (а. с. 7).

Відповідно до положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 599, 610, 625 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягуючи суму заборгованості по кредиту та відсотках в межах дії кредитного договору в загальній сумі 123 392 грн. 22 коп., суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем доведений факт наявності боргу ОСОБА_2 перед ПАТ «Укрсоцбанк» і що він дійсно неналежним чином виконував умови укладеного сторонами договору, наслідком чого і настала цивільно - правова відповідальність відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Оскільки кредитним договором від 13.03.2008 року № 935/1-048, укладеним сторонами, не передбачено ставки нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку його дії, підстави для стягнення цих відсотків відсутні, отже, доводи апеляційної скарги в частині незгоди з судовим рішенням про відмову у стягненні процентів за користування коштами після спливу дії договору - після 11.09.2009 року, є безпідставними і до уваги апеляційним судом не сприймаються.

Проте колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків, яка передбачена кредитним договором, підлягає скасуванню, а позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» в цій частині - задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову в зазначеній частині, суд виходив з того, що позивачем здійснено безпідставне нарахування суми пені шляхом множення подвійної ставки НБУ, яка застосовується виключно до грошових зобов'язань, виражених у національній валюті України, на прострочене грошове зобов'язання відповідача виражене в доларах США, що суперечить вимогам Кодексу та правовій природі неустойки.

Відповідно до положень ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права та цивільні обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статтями 627, 628 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст. 629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, в позовній заяві ПАТ «Укрсоцбанк» просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 225 215 грн. 55 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 3 850,00 дол. США, що еквівалентно 101 259 грн. 30 коп.; заборгованість за відсотками в розмірі 2 862,98 дол. США, що еквівалентно 75 299 грн. 70 коп.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 061,01 дол. США, що еквівалентно 27 905 грн. 75 коп.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 788,97 дол. США, що еквівалентно 20 750 грн. 79 коп. До позову був наданий розрахунок заборгованості, з якого слідує, що розрахунок боргу, зокрема пені, проведений за період з 21.03.2017 року по 02.03.2018 року, тобто в межах строку позовної давності, встановленої до вимог про стягнення неустойки. Крім того позивач ставив вимоги про стягнення неустойки (пені) у національній валюті, що відповідає вимогам закону, а також умовам кредитного договору (пункт 4.1.), яким сторони передбачили, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (його частини) та/або сплати процентів, комісій, зазначених у п. п. 1.1., 2.4., 2.5., 3.3.15 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період невиконання зобов'язань за цим договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

З вищевикладеного виходить, що суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи та дійшов помилкового висновку про те, що позивач заявляв вимоги про стягнення неустойки в іноземній валюті. Отже рішення суду в частині відмови у стягненні пені за несвоєчасне повернення кредиту та пені за несвоєчасне повернення відсотків підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

З підстав, викладених вище, апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог позивача, з ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, понесені в суді першої інстанції, в сумі 2 580 грн. 74 коп., а в суді апеляційної інстанції - в сумі 1 262 грн. 96 коп., тому рішення суду підлягає зміні в частині відшкодування судових витрат.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків скасувати, а позов в цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 27 905 (двадцять сім тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 75 коп. і пеню за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 20 750 (двадцять тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 79 коп., а всього 48 656 (сорок вісім тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн. 54 коп.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судових витрат в сумі 1 847 грн. 90 коп. змінити, збільшивши суму стягнення до 2 580 грн. 74 коп.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції в сумі 1 262 грн. 96 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 27.11.2018 року.

Головуючий: Судді: