Справа № 302/1051/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю., Собослой Г.Г.,

секретарі: Чучка Н.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 14 березня 2018 року (Головуючий Гайдур А.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Присліпська сільська рада, Міжгірського району, про захист прав власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року представник по довіреності ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся із позовом про зобовязання ОСОБА_2 припинити будь-які незаконні дії, що порушують право власності його матері ОСОБА_1 в т. ч. щодо земельних ділянок, що належать позивачу згідно державних актів серії ІІІ-ЗК № 030031 та серії ІІ-ЗК № 036014 та стягнення з ОСОБА_2 на її користь 5000 грн. моральної шкоди.

Заяву мотивував і обґрунтував тим, що у 2017 році Присліпська сільська рада за заявами та з ініціативи ОСОБА_2, який працює у цій раді незаконно прийняла рішення про самовільне нібито зайняття ним земельної ділянки в урочищі «Осовня» с. Присліп, чим порушувалися права власності його матері ОСОБА_1 Крім того ОСОБА_2 протягом 2017 року незаконно випасав свою худобу на їхній приватизованій ділянці в урочищі «Залім», розбирав або пошкоджував огорожу та наносив іншу шкоду позивачу про що ним повідомлялися органи поліції та Присліпська сільська рада.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що ОСОБА_2 своїми діями протиправними, що полягала у пошкодженні огорожі та випасанні худоби на земельній ділянці завдав шкоди позивачу і внаслідок цих дій позивачка зазнала душевних страждань, тому представник позивача просив задовольнити моральну шкоду, яку оцінив у 5000 грн. і покласти зобовязання на ОСОБА_2 припинити незаконні дії щодо земельних ділянок позивача.

Рішенням Міжгірського районного суду від 14 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВО № 115831 виданий Міжгірським РВ УМВС в Закарпатській області 22.03.1996 року, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: с. Присліп, № 39, Міжгірського району, Закарпатської області) не порушувати право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія ВО № 902219 виданий Міжгірським РВ УМВС в Закарпатській області 09.04.2002 р., місце проживання та реєстрації: с. Присліп, № 14, Міжгірського району, Закарпатської області) щодо земельної ділянки в урочищі «Осовня», що знаходиться на території Присліпської сільської ради, Міжгірського району, Закарпатської області.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВО № 115831 виданий Міжгірським РВ УМВС в Закарпатській області 22.03.1996 року, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: с. Присліп, № 39, Міжгірського району, Закарпатської області) у доход держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції, - ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1698 га, що знаходиться в урочищі «Осовня» на території Присліпської сільської ради, Міжгірського району, Закарпатської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036014 від 31.07.1995 року.

У червні та липні 2017 року відповідач ОСОБА_2 самовільно відкрив ворота на огорожі на земельній ділянці ОСОБА_1 в ур. «Осовня», запустив і випасав на цій ділянці свої корови, чим порушував права землевласника ОСОБА_1

Вищевстановлене підтверджується матеріалами адміністративних справ № 4 та № 6 розглянутих адміністративною комісією Присліпської сільської ради і притягнення адміністративною комісією ОСОБА_2 за ст. 186 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді попередження.

ОСОБА_2 свою вину за ст. 186 КУпАП на засіданнях комісії визнав.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, що порушене право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку в ур. «Осовня» с. Присліп.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то позивачем вона не доведена ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційній інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Міжгірського районного суду від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.06.2018 року.

Головуючий

Судді