Справа №336/3553/18
Провадження №2/336/2146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді Голубкової М.А.

за участю

секретаря судового засідання Когут С.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пров. Прибережний, 19) до ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, пров. Прибережний, 19) про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на будинок,-

В С Т А Н О В И В:

29.06.2018 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, пров. Прибережний, 19) до ОСОБА_2 (м. Запоріжжя, пров. Прибережний, 19) про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на будинок. Позовна заява мотивована тим що позивачу та відповідачу по справі на праві приватної власності належить житловий будинок у м. Запоріжжі, по перевалку Прибережному, № 29. Як зазначає позивач, що відповідач по справі тривалий час не проживає у спірному будинку всі витрати повязані з утримання будинку несе позивач, будинок не може бути поділений, до того ж сум сумісне проживання з відповідачем є неможливим у звязку із стійкими непримиримими стосунками між сторонами, які виникли через те що ОСОБА_2 замовив вбивство позивачки. Вказані обставини підтверджуються Вироком апеляційного суду Запорізької області. Також позивач вказує на що ОСОБА_2 повинен сплатити на її користь грошову суму в розмірі 100000 грн. що відповідає вартості частки належного відповідачу будинку.В враховуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили суд їх задовольнити про що подала до суду письмову заяву.

Відповідач в судові засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що вбачається з матеріалів справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов відповідно до вимог ст.178 ЦПК України та зустрічного позову відповідно до ст.193 ЦПК України, не надав. В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя № 2-253-06 від 21.06.2006 року позивачу ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку у м. Запоріжжя, по пров. Прибережному 19 у м. Запоріжжя. Вказане право власності також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12306979 від 27.10.2006 року зареєстроване в ОП ЗМ БТІ за № 30990 в книзі 176. Згідно вищезазначеного рішення, а також технічного паспорту на житловий будинок 1/2 частина житлового будинку у м. Запоріжжя, по пров. Прибережному 19 у м. Запоріжжя належить відповідачу.

Згідно з наявним в матеріалах справи Звітом про оцінку майна від 27.09.2018 р., проведеного субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 ринкова вартість 1/2 частки житлового будинку за адресою: м. Запоріжжя, пров. Прибережний, 19, власником яких є ОСОБА_5 121080,00 грн.

Як вбачається з вироку Апеляційного суду Запорізької області у справі № 1-15/10 від 25.06.2010 року, що ухвалою Верховного суду України від 14.10.2010 року залишено без змін: ОСОБА_2 засуджено за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п.п.6,11 ч. 2 ст. 115 КК України за організацію готування умисного убивства ОСОБА_6 із корисливих мотивів на замовлення. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_6 30000 грн. моральної шкоди.

Згідно розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя 02.10.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_6 складає 53684,91 грн.

Статтею 321 ЦК України унормовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1). Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України).

Статтею 365 ЦК України визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ч. 1). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч. 2).

Аналіз норми статті 365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України. При цьому, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено лише за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зазначений вище висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений в постанові від 16.01.2012 р. у справі № 6-81цс11.

Відповідно до вимог ст.. З66 ЦК України Кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може б) звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

При розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити таке: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користується спільним майном інші співвласники відповідач у справі; чи сплачується іншим співвласником, який володіє чи користується майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України; чи спроможний інший співвласник виплатити позивачу в рахунок визнання за ним права власності на спільне майно та чи не становитиме це для нього надмірний тягар (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15).

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 виїхав з належного йому спільно з позивачкою житлового будинку. Витрат по його утриманню не несе, не здійснює поточного ремонту, не користується своїми правами власника чим порушує права інших співвласників. Виділення в натурі частини житлового будинку є неможливим, іншого відповідачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено. Крім того спільне володіння і користування будинком є неможливим та таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї оскільки відповідач ОСОБА_2 вчинив відносно позивачки ОСОБА_1 кримінальне правопорушення (замовлення та організація спроби вбивства) що стало підставою для непримиримих стосунків між сторонами. У вказаному житловому будинку окрім позивачки ОСОБА_1 не проживають жодні особи, а сам ОСОБА_2 залишив своє майно та не користується ним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину в будинку № 19 по провулку Прибережному в м. Запоріжжі та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного будинку.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частину в будинку № 19 по провулку Прибережному в м. Запоріжжі.

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1,

Повне рішення складено 02.03.2018 р. право власності на 1/2 частину в будинку № 19 по провулку Прибережному в м. Запоріжжі яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.