Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю органу опіки та піклування Лисичанської міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить надати дозвіл на виїзд за межі України до Російської Федерації, Арабської Республіки Єгипет, Туреччини, Італії неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька, у супроводі матері, на строк з 01.07.2017 р. до досягнення дитиною 16 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 та дозвіл на оформлення проїзних документів.

Позивач в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов підтримав, на примирення не згоден, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві позов визнала, на примирення не згодна, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності.

Представник органу опіки та піклування Лисичанської міської ради в судове засідання не з'явилась, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2013 р. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 На теперішній час позивачка має намір поїхати відвідати свою подругу (хрещену матір сина ОСОБА_3) до Російської Федерації, разом із сином, однак відповідач згоди на виїзд неповнолітнього сина за межі України не надає.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10, 12, 206, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України до Російської Федерації, Арабської Республіки Єгипет, Туреччини, Італії неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на строк з 01 липня 2017 р. до досягнення дитиною 16 річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 та дозвіл на оформлення проїзних документів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: