АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2188/18 Справа № 199/5118/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 27
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, третя особа: ПАТ КБ «ПриватБанк» - про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у позовній заяві до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення про реєстрацію права власності на житловий будинок зазначила, що без її відома та попередження рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 27.10.2016 р. на підставі договору іпотеки від 02.04.2008 р. за ПАТ КБ «Приватбанк» було незаконно зареєстровано право власності на належний їй житловий будинок.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора від 27.10.2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на житловий будинок 661 по вул.. Передовій в м. Дніпрі на підставі договору іпотеки від 02.04.2008 р. Суд керувався ст.33 абз.3 ЗУ «Про іпотеку», згідно якої звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, а також Законом «Про мораторій на стягення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати вказане рішення, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що судом необґрунтовано не взято до уваги Порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за нормами якого- державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяви.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції вірно встановлено, що 02.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за яким остання отримала кредитні кошти в розмірі 47 100,00 дол. США на термін до 02.04.2018 року та зобовязалася повернути кредит, сплатити відсотки в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

Цього ж дня для забезпечення виконання грошових зобовязань між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, предметом якого виступило домоволодіння №661 по вул. Передова в м. Дніпрі та договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до якого іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення позичальником зобовязань передбачених кредитним договором.

З підстав невиконання ОСОБА_2 умов договору, заборгованості перед Банком, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з приводу звернення стягнення на спірне домоволодіння. 27.10.2016 року нотаріусом на підставі договору іпотеки від 02.04.2008 р. зареєстровано за ПАТ КБ «Приватбанк» право власності на спірний житловий будинок.

Встановивши вказані обставини справи, надавши належну оцінку спірним правовідносинам, керуючись ЗУ «Про іпотеку», яким встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, а також Законом «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», районний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки на момент вчинення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ «ПриватБанк» діяв ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який встановлює заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, що є предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті та за передбачених Законом умов.

Доводи апелянта у скарзі про те, що Банку як Іпотекодержателю за договором іпотеки надано право звернути стягнення на предмет іпотеки, а ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не містить заборони на позасудове врегулювання спору, а тому Банк правомірно задовольнив свої кредиторські вимоги шляхом переходу права власності від Іпотекодавця в рахунок погашення заборгованості, - є необгрунованими та такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки на день прийняття рішення приватним нотаріусом як державним реєстратором діяв мораторій на звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому висновок районного суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 є законним та таким, що відповідає нормам матеріального закону.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення повинне бути залишене без змін, як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального законів, а апеляційна скарга без задоволення.

В звязку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, сплачений апелянтом судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 16 квітня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4