Справа № 366/2318/18
Провадження № 2/366/595/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2018 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_2, через представника за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, який проживав в АДРЕСА_2.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений 15 лютого 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №274, яким належну йому на праві приватної власності відповідну частину квартири АДРЕСА_1 заповів відповідачці, ОСОБА_4, а решту майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом - йому, ОСОБА_2.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач прийняв протягом шести місяців з дня його смерті, подавши 15 липня 2014 року в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області заяву про прийняття спадщини (спадкова справа 232 за 2014 рік).

23 серпня 2018 року він , через представника за довіреністю ОСОБА_3, звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно позивачу було відмовлено, в зв»язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на нього, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №894-02-31 від 23.08.2018р.

Спадковий житловий будинок , що знаходиться в с.Тетерівське Іванківського району Київської області по вул.Дружби,16 було побудовано в 1950 році, а решту наявних біля господарських будівель і споруд - в період з 1950 по 1990 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено.

Чинними на момент закінчення будівництва зазначеного житлового будинку законодавчими і нормативними актами не було передбачено документального оформлення і реєстрації права власності громадян на житлові будинки та господарські будівлі в сільських населених пунктах, тобто в селах. Відповідно до існуючих тоді і в наступні періоди норм і правил державна реєстрація нерухомого майна в сільській місцевості не проводилась, а дані про такі жилі будинки записувались в погосподарські книги сільських рад.

В Україні єдиний порядок державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, було встановлено Правилами державної реєстрації об»єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року №56 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за №31/1056, тобто після створення спадкового майна.

Відповідно до п.4.1 зазначених Правил оформлення права власності на об»єкти нерухомого майна проводилось із видачею свідоцтва про право власності.

В подальшому оформлення права власності на нерухоме майно визначалось Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Держбуду України від 09 червня 1998 року №121 і зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 року за № 399/2839, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за №157/6445.

З 1 січня 2013 року процедура державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначалась Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703. Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, та нині діючим Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року ( в редакції постанови КМУ від 23.08.2016р. № 553).

Але за життя ОСОБА_5 ніяких правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок не оформив, тому єдиним документом, що підтверджує його приналежність спадкодавцеві, є виписка з погосподарської книги у формі довідки , виданої виконкомом Тетерівської сільської ради Іванківського району Київської області 01.06.2018 року за № 111 про те, що згідно погосподарської книги № 2 Тетерівської сільської ради за 2016-2023 рр., номер об»єкта по господарського обліку 0161 за померлим 24.01.2014 року ОСОБА_5 рахується житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку площею 0,1550 га, яка розташована в АДРЕСА_2 та на якій розташований спадковий житловий будинок, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5. Оформлення права позивача на спадщину на вказану земельну ділянку знаходиться на стадії збору документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 є він, ОСОБА_2. Спадкоємиця за заповітом , вона ж відповідачка, ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилась, подавши 15 липня 2014 року відповідну заяву в Іванківську районну державну нотаріальну контору Київської області. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, зокрема, на обов»язкову частку у спадщині, немає.

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район АДРЕСА_2.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Представник позивача, ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без його участі ; позов ОСОБА_2 підтримує в повному обсязі .

Відповідач, ОСОБА_4, надіслала до суду заяву, в якій позов ОСОБА_2 визнає повністю та просить справу розглянути без її присутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов.

Відповідач позов визнав.

Позивач надав суду належні докази спадкоємця за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року; копію заповіту, посвідченого 15 лютого 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леонтьєвою Н.Й. та зареєстрований в реєстрі за №274, яким належну йому на праві приватної власності відповідну частину квартири АДРЕСА_1 заповів відповідачці, ОСОБА_4, а решту майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він матиме право за законом - заповів, ОСОБА_2

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 23 серпня 2018р. Вих. № 894-02-31, після ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадщину прийняв:ОСОБА_2, заявою №585 зареєстрованою 15 липня 2014 року. ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилася, заявою № 584 зареєстрованою 15 липня 2014 року. Спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України не має. (с/с 232/2014).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 23 серпня 2018 року Вих. № 894-02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Київська область Іванківський район с.Тетерівське, вул.Дружби, буд.16, що належав ОСОБА_5,померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, маються підстави для задоволення позову.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.392, 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1268,1269 ,1270, 1296, 1297,1298 ЦК України, ст.ст. 12,13,141,258,259,263,264,265,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право приватної власності на :

-житловий будинок ( загальною площею 53,7 кв.м., з них: житлової - 33,1 кв.м., в плані під літ. «А», «а») з господарськими будівлями і спорудами (сарай «Б», погріб «В», хвіртка дерев. - № 1, ворота дерев. - № 2, огорожа дерев. - № 3, огорожа мет. сітка - № 4, колодязь - I), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Н.А.Тетервак