АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1256/18 Справа № 179/435/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 39
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4, треті особи: відділ Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, Магдалинівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в позові посилається на те, що 27 липня 2005 року померла його баба ОСОБА_5, після смерті якої залишилася спадщина - земельна ділянка площею 5,230 га, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. За життя ОСОБА_5 залишила заповіт від 15 грудня 2004 року, в якому вказала позивача як спадкоємця всього майна. В звязку із відмовою йому у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, - позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року за ОСОБА_3 визнано право власності на вказану земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який не був стороною, третьою особою по справі, просить скасувати вказане рішення, посилаючись на його незаконність, неповне дослідження судом доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що земельна ділянка, право власності на яку оскаржуваним рішенням визнано за позивачем, - є його власністю на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, судом не було ідентифіковано спірну земельну ділянку та позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно заповіту від 15 грудня 2004 року ОСОБА_5 заповіла все своє майно ОСОБА_3.

27 липня 2005 року ОСОБА_5 померла. 27 січня 2006 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 111265 від 01 червня 2001 року земельна ділянка площею 5.230 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_5.

Встановивши, що позивач є спадкоємцем по заповіту ОСОБА_5, керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1223 1269 ЦК України, - суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та законно визнав за ним прав власності на спадкове майно.

Доводи апелянта в скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо спірної земельної ділянки, а також те, що судом першої інстанції не було перевірено хто був власником земельної ділянки на момент розгляду справи, - є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_5, як власниця спірної землі, заповіла її ОСОБА_3, вказаний заповіт дійсний, а тому даний факт доказуванню не підлягає. Посилання на незалучення апелянта до участі у справі не дає підстав для скасування рішення, оскільки попереднім судовим рішенням право власності ОСОБА_2 на спірну землю на час розгляду даної справи було скасовано.

Твердження у скарзі про сплату ОСОБА_3 судового збору не в повному обсязі, є помилковим, оскільки згідно листа Відділу Держгеокадастру у Магдалинівському районі станом на 2016 рік (позов подано в 2016р.) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 262 049,91 грн., а тому позивачем відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» вірно сплачено збір у розмірі 2 620,49 грн.. Інші доводи апелянта апеляційним судом перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

В звязку із залишенням апеляційної скарги без задоволення судовий збір за її подання стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Магдлинівського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 06 квітня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6