Справа №476/489/17 30.05.2018
Провадження №22-ц/784/947/18
Справа 476/489/17 Головуючий першої інстанції: Чернякова Н.В.
Провадження № 22-ц/784/947/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року

за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю сільськогосподарського виробничого підприємства «Правда», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів оренди недійсними та застосування наслідків недійсності,

в с т а н о в и л а :

В березні 2018 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про вирішення питання про розподіл судових витрат.

В заяві представник позивача зазначав, що 06 березня 2018 року Єланецьким районним судом Миколаївської області ухвалене рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ТДВ СВП «Правда», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів оренди недійсними та застосування наслідків недійсності, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Однак при ухвалені рішення судом не розподілені між сторонами 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 900,05 грн. витрат повязаних з явкою до суду та 4160 грн. судового збору. Зазначені витрати представник позивача просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Додатковим рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року стягнуто з ТДВ СВП «Правда», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, на користь ОСОБА_3 по 1714,99 грн. з кожного.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 3200 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача просить додаткове рішення суду змінити в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ТДВ СВП «Правда» та з кожного орендодавця по 640 грн., стягнути пропорційно з ТДВ СВП «Правда» та з кожного орендодавця по 2320 грн.

ТДВ СВП «Правда» у поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТДВ СВП «Правда», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів оренди та застосування наслідків їх недійсності скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 3200 грн. за позовні вимоги про визнання недійсними договорів оренди та 640 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Позивачем при розгляді справи, крім сплаченого вище судового збору у сумі 3200 грн., понесені та документально підтверджені такі судові витрати: 640 грн. за подання заяви про забезпечення позову, 320 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову, 12000 грн. витрат на правову допомогу та 900,05 грн. витрат, повязаних з явкою позивача до суду.

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 06 березня 2018 року позов задоволено частково. Визнані недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ТДВ СВП «Правда» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 27 березня 2018 року стягнуто на користь ОСОБА_9 з ТДВ СВП «Правда», ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 1714,99 грн. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судовий збір у розмірі 3200 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України у разі якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Так, позивачем було предявлено позов, що містить десять позовних вимог немайнового характеру (пять вимог про визнання недійсними договорів оренди та пять вимог про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Рішенням суду позов задоволено частково - визнано недійсними пять договорів оренди, в задоволені інших позовних вимог відмовлено. Отже, позовні вимоги задоволені на 50%. За такого, судові витрати покладаються на сторони по 50% їхнього розміру.

А тому судом, вірно розподілені понесені позивачем судові витрати та стягнуто з кожного відповідача на його користь по 1714,99 грн.

Враховуючи те, що позивачем при поданні позову не було сплачено судовий збір за заявлені пять вимог немайнового характеру (про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно), а в задоволені цих вимог відмовлено, то суд першої інстанції правильно стягнув цей судовий збір з позивача на користь держави (640 грн. х 5 = 3200 грн.).

Доводи апеляційної скарги про солідарне стягнення судового збору з відповідачів є безпідставними, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно розподілив судові витрати, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а додаткове рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2018р.

Головуючий: Судді: