Провадження № 2/331/85/2018
Справа № 331/4742/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: м. Запоріжжя, вул.. Олімпійська, буд, № 14АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2), третя особа Приватне Акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_5» (адреса місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул.. Глибочицька, буд. № 44), про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2017р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа ПрАТ « Українська страхова компанія « КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_5» про стягнення в солідарному порядку суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП в розмірі 23 322,33 грн. ; витрат на стоянку в розмірі 370, 00 грн. ; вартість авто товарознавчого дослідження в розмірі 700, 00 грн., а всього 24 392, 33 грн. ; стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн. ; стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача судових витрат.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначила, що 13.04.2017 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, знаходячись на проїзній частині біля буд. № 33 по вул.. Дніпровській в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнилась у безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені.

Власником транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, яким 13.04.2017 р. керувала ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 081781, є ОСОБА_1

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2017 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 42 від 05 травня 2017 року розмір відновлювального ремонту автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, складає 23322 гривень 33 копійок. За проведення автотоварознавчого дослідження нею було сплачено 700,00 грн., за квитанцією № 42 від 28.04.2017р.

Крім того, належний їй автомобіль «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4, у звязку з пошкодженнями, які блокують рухомі частини та заважають його вільному пересуванню, не може експлуатуватися та поміщений нею на автостоянку, вартість якої на день подання позовної заяви складає 370,00 грн. за період з 01.05.2017р. по 31.05.2017р.

Вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в солідарному порядку повинні відшкодувати їй матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка складає 23322,33 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн., витрати на автостоянку в розмірі 370,00 грн.

Крім того, позивач вважає, що внаслідок скоєння ОСОБА_8 дорожньо-транспортної пригоди їй спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що вона зазнала сильний психотравмуючий стрес, викликаний хвилюванням, повязаний з пошкодженням автомобіля, неможливістю користуватися автомобілем для сімейних потреб; необхідністю користуватися громадським транспортом та послугами таксі для вчасного потрапляння на роботу, яка знаходиться на значній відстані від місця мешкання; необхідністю витрачати власний час для вирішення питань з проведення експертизи, отримання постанови суду про притягнення до відповідальності винної особи, а також поведінкою ОСОБА_4, яка незважаючи на визнання вини у скоєнні ДТП відмовилася у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду. Після ДТП вона тривалий час відновлювала свій душевний стан, а тому понесені моральні страждання, оцінює у 5000,00 гривень.

На підставі викладеного, просила суд стягнути на свою користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в солідарному порядку матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, яка складає 23322,33 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн., витрати на автостоянку в розмірі 370,00 грн..; стягнути з ОСОБА_4 на її користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.; витрати по сплаті судового збору на загальну суму 640,00 грн..

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги, шляхом виключення з кола осіб учасників процесу ОСОБА_6, а також зменшення розміру позовних вимог. ОСОБА_1 остаточно просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь різницю від отриманої страхової виплати та фактичних витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, яка становить 5202,46 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн., витрати на автостоянку на загальну суму 1480,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн. (а.с. 65-66)

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на їх обґрунтованість, законність та доведеність належними та допустимими доказами. Додатково зазначили, що у звязку із наявністю полісу № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_6 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», їй було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20189,54 грн., шляхом перерахування зазначених коштів на рахунок ФОП ОСОБА_9 Згідно акту виконаних робіт № 76-60-Кн від 14.09.2017р. вартість відновлюваних робіт автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, склала 25392,00 грн., а тому різниця в розмірі 5202,46 грн., була позивачкою доплачена та автомобіль в повному обсязі відновлено. Автомобіль «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4, у звязку з пошкодженнями, які блокують рухомі частини та заважають його вільному пересуванню, не міг експлуатуватися з моменту ДТП та до дня його повного відновлення, а тому був поміщений позивачем на автостоянку, вартість якої за період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р. становить 1480,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях ОСОБА_4 на позовну заяву. З письмових заперечень вбачається, що позивачеві на підставі полісу № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_6 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 20189,54 грн. на ремонт її автомобілю. Вимога позивача щодо відшкодування відповідачем різниці між отриманою страховою виплатою та фактично понесеними витрати на відновлення пошкодженого автомобіля в сумі 5202,46 грн. є необґрунтованими та недоведеними, оскільки зазначені в акті виконаних робіт від 14.09.2017р. роботи є економічно необґрунтованими, зокрема проведення поновлення геометрії кузову правої сторони автомобіля в розмірі 2550,00 грн., оскільки зазначену роботу можливо було провести на іншій станції технічного обслуговування без демонтажу та монтажу двигуна, а шляхом проведення відповідної діагностики, що майже у 5 разів дешевше. Вимога щодо стягнення витрат на проведення експертного дослідження № 42 від 05 травня 2017 року в розмірі 700,00 грн., є необґрунтованою, оскільки відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлення розміру завданої шкоди здійснюється призначеним страховиком працівник страховика, аварійний комісар або експерт. Оскільки ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» за повідомленням учасників ДТП було призначено аварійного комісара з метою встановлення розміру завданої позивачеві шкоди, то вважає, що проведення експертного дослідження № 42 від 05 травня 2017 року було здійснено позивачем за власним бажанням та не було необхідним для встановлення розміру страхового відшкодування, а тому відповідач не повинна нести витрати по відшкодуванню вартості проведення експертного дослідження № 42 від 05 травня 2017 року в розмірі 700,00 грн.. Також, вважає, що посилання позивача на квитанції, виставлені їй ПП «Автостоянка 7» за зберігання і охорону автомобіля не повинні прийматися до уваги, оскільки надані квитанції не є належними та допустимими доказами несення позивачем таких витрат, оскільки не надано відповідних чеків, квитанцій банківської установи, які б свідчили про факт сплати цих коштів. З приводу позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., відповідач зазначає, що на підтвердження зазначених позивачем підстав стягнення моральної шкоди не надано також відповідних належних та допустимих доказів. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. (а.с. 122-125)

Представник третьої особи - ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» у судове засідання не зявився, але надав суду письмові пояснення щодо обставин справи, в яких також наявна заява щодо розгляду справи без його участі. (а.с . 86-88)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду по суті у відкрите судове засідання в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на 14 серпня 2017 року. (а.с. 31)

3 серпня 2017 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшли письмові заперечення проти позову (а.с. 37-39).

7 листопада 2017 року позивачка надала суду уточнену позовну заяву, виключивши при цьому із кола осіб учасників процесу відповідача ОСОБА_6, та остаточно просила суд стягнути з відповідачки ОСОБА_4 на свою користь суми матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП в розмірі 5 202, 46 грн. ; витрат на стоянку в розмірі 1 480, 00, 00 грн. ; вартість автотоварознавчого дослідження в розмірі 700, 00 грн., а всього 7 382, 46 грн. ; суму моральної шкоди в розмірі 5 000, 00 грн. та судовий збір в розмірі 640,00 грн. (а.с. 65-67)

27 листопада 2017 року від третьої особи по справі надійшли письмові пояснення на позов з доданими до нього документами (а.с. 86 -113).

04 грудня 2017 року відповідачка ОСОБА_4 надала суду письмові заперечення проти позову (а.с. 125)

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року зазначена справа призначена до розгляду у підготовче судове засідання. (а.с. 140-141)

12 січня 2018 року до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив (пояснення) з копіями документів. (а.с. 151-153)

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 156-157)

Ухвалою суду від 19 квітня 2018 року з метою забезпечення доказів по зазначеній справі, зобов»язано ФОП ОСОБА_9 надати суду у строк до 17 травня 2018 року належним чином завірену копію договору щодо надання послуг з ремонту автомобіля Cherri Jaggi, державний номер НОМЕР_3, який на праві власності належить ОСОБА_1 , на підставі якого було виписано акт виконаних робіт від 14.09.2017 року на суму 25 393,00 грн.; вичерпний перелік матеріалів та складових частин, які були використані при ремонті зазначеного ТЗ, із зазначенням кількості використаних матеріалів та їх вартість та їх каталожні номери. (а.с. 181-182)

14 травня 2018 року на адресу суду від ФОП ОСОБА_9 на виконання ухвали суду від 19.04.2018р. надішли витребувані судом копії документів. (а.с. 189-196)

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги обставини, встановлені в судовому засіданні; письмові заперечення відповідача, відповідь позивача на відзив відповідача, письмові пояснення представника третьої особи, приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що 13.04.2017 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, знаходячись на проїзній частині біля буд. № 33 по вул.. Дніпровській в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнилась у безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені.

Власником транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, яким 13.04.2017 р. керувала ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 081781, є ОСОБА_1

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2017 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України,цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, захисту інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначеної норми цивільного права свідчить про те, що законом покладено на володільця джерела підвищеної небезпеки відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності його вини у її заподіянні. Перед потерпілим несуть однаковий обовязок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці обєктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначений аналіз також підтверджується і розясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого на володільця джерела підвищеної небезпеки покладено відповідальність та обовязок відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, навіть якщо вони завданв не з його вини.

Також судом встановлено, що на підставі полісу № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_6 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», цивільна відповідальність за забезпеченим транспортним засобом «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, перед третіми особами застрахована.

Згідно ст.. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень Цивільного кодексу України, обовязковою умовою визнання події страховим випадком за полісом і здійснення виплати страхового відшкодування обовязковим є встановлення: протиправності дій особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, при експлуатації забезпеченого транспортного засобу; наявність шкоди, за заподіяння якої виникає цивільно-правова відповідальність; взаємозвязок між протиправними діями особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована та заподіяною шкодою.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обовязковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, вих.. № 1087/17 від 11.05.2017 року розмір відновлювального ремонту автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, складає 26753 гривень 88 копійок; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу складає 20189 гривень 54 копійок (а.с. 90-113).

23 серпня 2017 року ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з метою виконання зобовязання за полісом № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_6 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», перерахувало ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 20189,54 грн. (а.с. 69)

Станом на 07 листопада 2017 року - день подання ОСОБА_10 уточненої позовної заяви, останньою за рахунок отриманої страхової суми в розмірі 20189,54 грн., та за власні кошти в розмірі 5202,46 грн., відновлено автомобіль «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, різниця витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, між отриманою сумою страхового відшкодування та фактично сплачених коштів складає 5202,46 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази: договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 76-60-Кн від 06.09.2017р.; заказ-наряд № 76-60-Кн до договору № 76-60-Кн від 06.09.2017р.; акт № 76-60-Кн виконаних робіт від 14.09.2017р. відповідно рахунку № 76-60-Кн від 18.04.2017р; товарний чек № 3 від 02.10.2017р. про здійснення доплати за ремонт автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, акт № 76-60-Кн виконаних робіт від 14.09.2017р.. (а.с. 68, 153, 189-196)

Відповідно до частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 ОСОБА_9 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092).

Аналізуючи перелічені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення різницю від отриманої страхової виплати та фактичних витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, яка становить 5202,46 грн.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн., витрат по сплаті автостоянки за період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р., моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обовязковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках,

передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Зазначені вимоги ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» виконані, про що свідчить звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, вих.. № 1087/17 від 11.05.2017 року, до якого додано акт огляду транспортного засобу від 18 квітня 2017 року. (а.с. 103)

Проте, на замовлення ОСОБА_11 спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_12, складено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 42 від 05 травня 2017 року, за проведення якого було сплачено 700,00 грн., за квитанцією № 42 від 28.04.2017р. (а.с. 8-21)

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в ці частині задоволенню не підлягають, оскільки зазначене автотоварознавче дослідження № 42 від 05 травня 2017 року проведено за власною ініціативою ОСОБА_11, за яке останнім сплачено 700,00 грн., який не є стороною у справі.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на її користь з ОСОБА_4 витрат по сплаті автостоянки за період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р., суд приходить до наступного.

Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з доданих до матеріалів справи доказів, в тому числі фото таблиць пошкоджень транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, останній внаслідок ДТП з вини ОСОБА_4, отримав пошкодження, які блокують рухомі частини та заважають його вільному пересуванню, у звязку з чим не міг експлуатуватися та був поміщений ОСОБА_1 на автостоянку, на період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р. (з часу завдання пошкоджень по час його відновлення), вартість якої становить 1480,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази: копії квитанцій № 169147, № 170157, № 171101, № 172168, а також копія пропуску № 8 на імя ОСОБА_1 від 01.06.2015р. (а.с. 71, 152)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення на її користь з ОСОБА_4 по справі моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відшкодування моральної шкоди може здійснюватися не тільки в силу договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 постанови "«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації судом факту порушення (ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997). Достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є визнаний судом факт порушення права (справедлива сатисфакція потерпілій стороні, справи «Савула проти України», № 12868/05, рішення від 10.12.2009р.; «Войтенко проти України», № 18966/02, рішення від 29.06.2004р.)

Як на спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди, остання посилається на те, що вона зазнала сильний психотравмуючий стрес, викликаний хвилюванням, повязаний з пошкодженням автомобіля, неможливістю користуватися автомобілем для сімейних потреб; необхідністю користуватися громадським транспортом та послугами таксі для вчасного потрапляння на роботу, яка знаходиться на значній відстані від місця мешкання; необхідністю витрачати власний час для вирішення питань з проведення експертизи, отримання постанови суду про притягнення до відповідальності винної особи, а також поведінкою ОСОБА_4, яка незважаючи на визнання вини у скоєнні ДТП відмовилася у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду. Після ДТП вона тривалий час відновлювала свій душевний стан, а тому понесені моральні страждання, оцінює у 5000,00 гривень.

Аналізуючи наведені норми діючого законодавства України, практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи викладені обставини, керуючись принципом розумної достатності, суд вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 до 2000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 640,00 грн. (а.с. 2).

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, суд стягує на користь позивача з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 448,76 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст. ст. 1166-1167, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: м. Запоріжжя, вул.. Олімпійська, буд, № 14АДРЕСА_1) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_4), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд, № 14АДРЕСА_1 (ІПН: НОМЕР_5), матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5202 (пять тисяч двісті дві) гривні 46 копійок; витрати по сплаті стоянки пошкодженого транспортного засобу в розмірі 1480 (одна тисяча чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок; моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 448 (чотириста сорок вісім) гривень 76 копійок, а всього 9 130 (девять тисяч сто тридцять) гривень 22 копійок..

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г. Скользнєва

22.05.2018