Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Бенца К.К.,

при секретарі - Вереш А.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.07.2017 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розіравно. У період перебування сторін у шлюбі у них народилися: сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказує на те, що відповідач ОСОБА_4 участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає. Дана обставина негативно позначається на житті родини, та не дозволяє в повному обсязі забезпечити дітей найнеобхіднішим. На даний час діти знаходяться повністю на утриманні та вихованні позивача. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує, не дбає про матеріальне забезпечення дітей.

Оскільки діти знаходяться повністю на утриманні позивача, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким : стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні представник позивача зменшила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття .

В судовому засіданні представник відповідача зменшені позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 25.07.2017 року, що стверджується рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.07.2017 року, копія якого приєднана до матеріалів справи..

У шлюбі у сторін по справі народилися: сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких приєднані до матеріалів справи. (а.с.4-6)

Згідно довідки ТОВ «Управління житлом» про склад сім`ї від 07.11.2017 р. № 2586 неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_4, проживають з матірю (позивачем) ОСОБА_3 за адресою м. Ужгород, вул. Болгарська, 1/1.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 свій обов'язок утримувати дітей, що передбачений ст. 180 СК України не виконує.

Ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частцівід доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті 182 СК України зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2018 рік затверджено на 2018 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 січня 2018 року - 1492 грн.; на дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року - 1860 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 183 СК України, надані сторонами докази в підтвердження своїх позовних вимог та заперечень проти позовних вимог, враховує встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається,виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину,суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги про стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей підлягають до задоволення, а саме слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в сумі по 1500, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки з позовом позивач звернулася 10.11.2017 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог тому суд вважає, що оскільки позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-182,191 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд,-

ВИРІШИВ :

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_3 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_4 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Щедріна, 124) про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 ( одна тисяча пятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3,) ;

Відповідач - ОСОБА_4 ( місце реєстрації м. Ужгород, вул. Щедріна, 124) .

Дата складання повного судового рішення 20.03.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6