У х в а л а

27 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 760/7045/18

провадження № 61-44790ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

В с т а н о в и в:

28 вересня 2018 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції рішення суду першої інстанції змінити, доповнивши фразою: «але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 363 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_2 просить змінити рішення суду першої інстанції, однак не ставить питання щодо перегляду в касаційному порядку судового рішення апеляційної інстанції.

При цьому, ОСОБА_2 додав до матеріалів касаційного провадження копію постанови Апеляційного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року (з Єдиного державного реєстру судових рішень), якою залишено без змін рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно уточнити вимоги касаційної скарги з урахуванням, передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень касаційного суду та надати уточнену редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Також відповідно до частини першої статті 25 та частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Касаційна скарга повинна бути подана саме до Верховного Суду, водночас в касаційній скарзі зазначено, що вона подана до Верховного Суду України, тобто неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, касаційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк