Дата документу 06.11.2018 Справа № 6-36/2010
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №6-36/2010 Головуючий у 1 інстанції Кляшторний В.С.
Провадження № 22-ц/807/58/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2010 року у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_3, який має невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, заінтересована особа: ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_3, який має невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, заінтересована особа: ОСОБА_5

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження №605/7, яке відкрито за виконавчим листом №2-1387/08 виданим 10.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 15768,26 грн.

19 жовтня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5

На неодноразові виклики державного виконавця зявитися до відділу, боржником відредаговано не було, добровільно рішення суду не виконує.

Враховуючи вищевикладене Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ просив суд ухвалити рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2010 року подання задоволено.

Обмежено право виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання зобовязань по виплаті боргу на користь ОСОБА_5 в сумі 15768,26 грн., стягнутих за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2008 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скарго, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем наведено докази, які об'єктивно свідчать про те, що боржником навмисно вчиняються дії спрямовані на ухилення від виконання обов'язків.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції, та в першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав та свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Ці права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших та є сумісними з іншими правами, визначеними цим пактом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Це право віднесено в ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме: до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно повязані з фізичною особою. Остання не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути їх позбавлена.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього за рішенням суду. Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Держаний виконавець в порушення вимог ст.377-1 ЦПК України ( в редакції ,що діяла на час розгляду подання) участі у судовому засіданні не приймав та не здійснював передбачених законом дій,щодо доведення обґрунтованості подання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, сама по собі наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, не є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

В справі відсутні дані про те,що ОСОБА_3 взагалі був обізнаний про наявність виконавчого провадження відносно нього.

Суд першої інстанції задовольнив подання за відсутності будь - яких доказів яки б свідчили про умисне ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, які саме свідомі діяння (дії або бездіяльність) чинить боржник, що спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні та чи є у нього реальні можливості виконати цей обов'язок.

На час розгляду справи виконавче провадження відсутнє.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не зясував обставини справи, а ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування з ухваленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 374, 376,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2010 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

"У задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_3, який має невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, заінтересована особа: ОСОБА_5 - відмовити."

Постанова є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 07 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: