Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2018 Справа №607/3662/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретарів судового засідання Грабської Ю.І., Зубко О.Я., Осів І.В., Чех Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталії Богданівни, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про народження, як підставу для отримання частки власності у спадковому майні за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_4, треті особи- приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б., ОСОБА_6про визнання недійсним свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої зазначено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як підставу для отримання частки власності у спадковому майні за законом.В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті його брата ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну йому на праві власності частку у квартирі АДРЕСА_1. Позивач в установленому законом порядку звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. від 16.02.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину, з посиланням на те, що надійшла заява про прийняття спадщини від доньки померлого відповідача ОСОБА_4, яка є спадкоємцем першої черги за законом. Однак, позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування, оскільки не є донькою його брата і не була в офіційному порядку усиновлена останнім. Так, 25.07.1999 року його брата було взято під варту за вчинення кримінального правопорушення і він перебував у СІЗО м. Чорткова. З метою пом»якшити майбутнє покарання брату, їх родина звернулась за допомогою до сусідки ОСОБА_6-матері відповідача, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила дитину не перебуваючи у шлюбі, і остання погодилась на пропозицію укласти шлюб із братом позивача ОСОБА_7 07.10.1999 року органом РАЦС Чортківського району було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а 08.10.1999 року повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_4, батьком якої вказано брата позивача. При цьому покійний ОСОБА_7 з приводу усиновлення дитини своєї дружини до суду не звертався. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 був засуджений та відбував покарання, а після звільнення з місць позбавлення волі з дружиною та її донькою разом ніколи не проживав і рішенням суду у 2006 році його шлюб із матір»ю відповідача було розірвано. З 2011 року ОСОБА_7 важко хворів, потребував постійного лікування, однак будь-якої допомоги від відповідача не отримував та за станом здоров»я не міг звернутися до суду з приводу вирішення питання щодо внесення змін до актового запису про народження відповідача. За таких обставин, позивач вважає, що свідоцтво про народження, подане відповідачем в органи нотаріату як підстава для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, містить неправдиві та недостовірні відомості щодо батька дитини та підлягає визнанню недійсним.

Відповідач подала відзив на позов. У задоволенні позовних вимог просить відмовити. Зазначила, що свідоцтво про народження не є правовстановлюючим документом, оскільки видається на підставі відповідного актового запису про народження. Однак позивач, заперечуючи факт батьківства ОСОБА_7 щодо відповідача, не заявляє вимогу про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян, вбачається, що запис про батька дитини ОСОБА_7 в актовому записі про народження відповідача зроблено за особистою заявою померлого ОСОБА_7 Долученими до матеріалів справи фотознімками підтверджується, що за життя ОСОБА_7, а також його батьки та брат ОСОБА_1 не заперечували батьківство померлого щодо ОСОБА_4, при цьому позивач є хресним батьком дитини.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року не є біологічним батьком відповідача ОСОБА_4 і остання в установленому законом порядку не була усиновлена покійним.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити, з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Третя особа ОСОБА_6 відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити. Вказала, що покійний ОСОБА_7 є батьком народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 року доньки ОСОБА_4. Відповідні відомості про батька дитини були внесені в актовий запис про народження після реєстрації їхнього одруження, за заявою батька дитини-ОСОБА_7

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану 15.08.2016 року), який є братом позивача ОСОБА_1, що підтверджується відповідними записами у свідоцтвах про народження від 11.07.1979 року та 29.10.1973 року, відповідно до яких батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_1 вказані ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частку у квартирі АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України(надалі-ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом-ст.1217 України.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її-ч.1 ст.1268 ЦК України.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Н.Б. №74/02-31 від 16.02.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_7 на частку у квартирі АДРЕСА_2 у зв»язку із тим, що заяву про прийняття спадщини подала спадкоємець першої черги за законом-донька померлого ОСОБА_4

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого 07.10.1999 року відділом РАГС управління юстиції Чортківського району Тернопільської області ОСОБА_7 07.10.1999 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_6, прізвище дружини після одруження-«ОСОБА_6».

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, що видане Відділом РАГС Тернопільської міської ради 08.10.1999 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказані батьками ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №1716 від 08.10.1999 року.

07.06.2006 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданим 07.06.2006 року Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.08.2009 року ОСОБА_7, ОСОБА_6 позбавлені батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і з них стягнуто аліменти на утримання дитини в сумі 200 грн. щомісячно з кожного. Опікуном дитини призначено ОСОБА_13

У відповідності до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1621 від 15.10.2009 року малолітній ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Як зазначено у наявному у матеріалах справи Повному Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1 від 27.04.2017 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 08.10.1999 року складено актовий запис №1716 про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьками дитини вказано ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Відомості про батька дитини вказані на підставі актового запису про визнання батьківства №78 від 08.10.1999 року, складеного Тернопільським м/в РАЦС. Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України. Актовий запис підписаний заявницею ОСОБА_6. Підпис заявника ОСОБА_7 затверджений начальником установи НОМЕР_5, м. Чортків. На підставі актового запису про шлюб №168 від 07.10.1999 року складеного відділом РАГС Чортківського району прізвище матері дитини виправлено з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01.07.2010 року(надалі-Закон №2398-VI) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно ст.13 Закону України № 2398-VI державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків.

Про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами- ст.18 Закону України № 2398-VI. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.п.15 п.1 Розділу III Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі одного із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, а походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Статтею 24 Закону України № 2398-VI від передбачено, що анулювання актового запису цивільного стану здійснюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках,передбачених законом. Одночасно із прийняттям рішення щодо анулювання актового запису цивільного стану відповідний орган, на підставі рішення або висновку якого проводиться анулювання актового запису цивільного стану, приймає рішення щодо вилучення і повернення анульованого свідоцтва відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Як встановлено судом і даний факт підтвердила у судовому засіданні третя особа ОСОБА_14, відомості про ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як батька народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_1 року дитини-доньки ОСОБА_4 внесені в актовий запис про народження на підставі особисто поданої ОСОБА_7 заяви про визнання батьківства.

Відповідно до п.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

За таких обставин, аналізуючи досліджені по справі докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що свідоцтво про народження за своїм змістом не є правовстановлюючим документом та видається на підставі відповідного актового запису, враховуючи те, що відомості про батька дитини в актовий запис про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 08.10.1999 року за №1716 внесені у відповідності до вимог ст.126 СК України за особистою заявою ОСОБА_7 про визнання батьківства, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1261,1268 ЦК України, ст.126 СК України,суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 з участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Фіголь Наталії Богданівни, ОСОБА_6 про визнання недійсним свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої зазначено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, як підставу для отримання частки власності у спадковому майні за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич