Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1535/18

Номер провадження: 2/511/637/18

01 листопада 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

секретаря судового засідання Захарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго», третя особа: Роздільнянська районна рада Одеської області, директор Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу та запису про звільнення у трудовій книжці, поновлення на займаній посаді,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до Роздільнянської районної ради.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно з наказом КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 26 березня 2018 року №14 ОСОБА_1 було прийнято на посаду заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго», що підтверджується записом №25 в трудовій книжці БТ-ІІ №7575699. Під час перебування на вказаній посаді позивач виконував покладені на нього функції у повному обсязі, дисциплінарних стягнень не мав. 18 травня 2018 року, в порядку передбаченому Законом України «Про відпустки», Кодексом законів про працю, позивач звернувся до директора КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 із заявою про надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами в період з 23 травня 2018 року по 31 травня 2018 р.

Однак з невідомих причин, адміністрацією КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» штучно було створено перешкоди, які унеможливлювали подання позивачем вказаної заяви особисто, у звязку з чим вказана заява була направлено адресату поштовою службовою та про вказані обставини повідомлено Голову Роздільнянської районної ради Одеської області, яка є засновником КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго».

Проте наказом КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» (за підписом директора ОСОБА_2М.) від 15 червня 2018 року №43 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогул без поважних причин), про що 18.06.2018 року внесено запис №26 до трудової книжки позивача.

Не погоджуюсь з вищевикладеним позивач ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» від 15 червня 2018 року №43, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненрго» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, визнати незаконним та зобовязати відповідача та КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» вилучити запис №26 від 18.06.2018 року з трудової книжки БТ-ІІ №7575699 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за прогул без поважних причин, поновити ОСОБА_1 В,В, на посаді заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго».

Ухвалою суду від 20.07.2018 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

23.08.2018 року на адресу суду надійшов відзив Роздільнянської районної ради Одеської області на позовні вимоги позивача, відповідно до якого Роздільнянська районна рада заперечень проти вказаного позову не має, вважає звільнення ОСОБА_1 із займаної посади незаконним та просить задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.09.2018 року за клопотанням позивача, до участі в справі в якості співвідповідача залучено Комунальне підприємство територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго».

05.10.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго», Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго», третя особа Роздільнянська районна рада Одеської області, відповідно до якої позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» від 15 червня 2018 року №43, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненрго» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, визнати незаконним та зобовязати Директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» та КП СВТГРР Роздільнатеплокомуненерго» вилучити запис №26 від 18.06.2018 року з трудової книжки БТ-ІІ №7575699 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за прогул без поважних причин, поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго».

11.10.2018 року на адресу суду надійшла уточнена позовна ОСОБА_1 до Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго», треті особи директор Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго», Роздільнянська районна рада Одеської областіпро визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу та запису про звільнення з трудової книжки, поновлення на займаній посаді, відповідно до якої він просить суд не розглядати уточнену позовну заяву, подану позивачем на адресу суду 05.10.2018 року. Відповідно до вказаної уточненої позовної заяви позивач просить суд визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» від 15 червня 2018 року №43, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України, визнати незаконним та зобовязати КП СВТГРР Роздільнатеплокомуненерго» вилучити запис №26 від 18.06.2018 року з трудової книжки БТ-ІІ №7575699 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за прогул без поважних причин, поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго».

11.10.2018 року на адресу суду надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення вимог до Роздільнянської районної ради Одеської області без розгляду.

Ухвалою суду від 17.10.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 від 11.10.2018 року задоволено, вимоги до Роздільнянськоїрайонної ради Одеської області залишено без розгляду. Роздільнянську районну раду Одеської області. залучено до участі в справі в якості третьої особи

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав заяву, відповідно до якої просив суд задовольнити вимоги в повному обсязі, розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Представник третьої особи Роздільнянської районної ради Одеської області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала заяву, відповідно до якої просила суд розглянути вказану цивільну справу на розсуд суду та за її відсутності.

Представник третьої особи директор КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином шляхом публікації оголошення про виклик до суду на веб-сайті «Судова влада», оскільки його місце проживання суду не відомо.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог звільнення працівника, суд має з'ясувати, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють звільнення працівника, чи належним чином працівника було ознайомлено з наказом про звільнення та чи дотримано процедуру звільнення ОСОБА_1 з займаної посади.

Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що звільнення позивача ОСОБА_1 проведено з істотним порушення норм законодавства про працю і тому вона підлягає поновленню.

Судом встановлено, що наказом КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 26 березня 2018 року №14 ОСОБА_1 було прийнято на посаду заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго», що підтверджується записом №25 в трудовій книжці БТ-ІІ №7575699. (а.с.14)

18 травня 2018 року, в порядку передбаченому Законом України «Про відпустки», Кодексом законів про працю, позивач звернувся до директора КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 із заявою про надання позивачу відпустки без збереження заробітної плати за сімейними обставинами в період з 23 травня 2018 року по 31 травня 2018 р. (а.с.16)

Вказану заяву неможливо було передати на підпис директору КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго», оскільки директор ОСОБА_2 та більшість працівників вказаного підприємства перебували у відпустці, що підтверджується:

-наказом директора КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 14.05.2018 року №30 про надання відпустки заступнику директора ОСОБА_5. на період з 15.05.2018 року по 14.06.2018 року, з 15.06.2018 року по 15.07.2018 року, з 16.07.2018 року по 14.08.2018 року;

-наказом від 14.05.2018 року №31 про надання відпустки головному бухгалтеру ОСОБА_6 на період з 22.05.2018 року по 18.06.2018 року та з 19.06.2018 року по 24.06.2018 року:

-наказом від 14.05.2018 року №32 про надання відпустки директору підприємства ОСОБА_2 на період з 21.05.2018 року по 20.06.2018 року, з 21.06.2018 року по 21.07.2018 року;

-наказом від 17.05.2018 року №33 про надання відпустки начальнику економічно- технічного відділу ОСОБА_7 на період з 21.05.2018 року по 20.06.2018 року та з 21.06.2018 року по 01.07.2018 року, з 02.07.2018 року по 11.07.2018 року;

-наказом від 17.05.2018 року №34 про надання відпустки інженеру з охорони праці ОСОБА_8 на період з 21.05.2018 року по 12.06.2018 року та з 13.06.2018 року по 10.07.2018 року;

-наказом від 17.05.2018 року про надання бухгалтеру підприємства ОСОБА_9 відпустки на період з 21.05.2018 року по 26.05.2018 року, з 27.05.2018 року по 23.06.2018 року, з 24.06.2018 року по 07.07.2018 року;

-наказом ОСОБА_10 інженеру підприємства відпуски на період з 07.05.2018 року по 04.06.2018 року;

У звязку з неможливість подати вказану заяву особисто директору КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго», позивачем було направлено вказану заяву курєрською доставкою, що підтверджується випискою спецкур»єра. (а.с.17)

КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» створене відповідно до рішення Роздільнянської районної ради від 27.06.2001 р. № 192-ХХШ, та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого у новій редакції рішенням Роздільнянської районної ради від 25.12.2013 р.

Згідно з п.1.2. Статуту власником КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» є територіальна громада Роздільнянського району в особі Роздільнянської районної ради. Відповідно до п.4.1. Статуту управління КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» здійснюється відповідно до Статуту на основі поєднання прав Власника щодо господарського використання свого майна та самоврядування трудового колективу. (а.с.31)

22.05.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голови Роздільнянської районної ради Одеської області з заявою, відповідно до якої повідомив про те, що у звязку з неможливістю повідомити директора КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» про необхідність отримання відпустки без збереження заробітної плати з 23 травня 2018 року по 31 травня 2018 року за сімейними обставини, він у вказаний період буде відсутній на роботі.

Відповідно до наказу КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 14 травня 2018 року №32 встановлено, що директору КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 за період роботи з 18 травня 2016 року по 17 травня 2017 року з 21 травня 2018 року по 20 червня 2018 року було надано, щорічну основну відпустку тривалість 30 календарних днів та за період роботи з 18 травня 2017 року по 17 травня 2018 року було надано відпустку з 21 червня по 21 липня 2018 року.

Відповідно до наказу директора КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 15 червня 2018 року №43 (за підписом директора ОСОБА_2М.) ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади заступника директора з майнових відносин та будівництва КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» на підставі п.4 ст.40 КЗпП України. (а.с.15)

Вищевказане також підтверджується записом в трудовій книжці (серія БТ-ІІ №7575699) позивача ОСОБА_1 (а.с.21)

Відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП роботодавець може розірвати трудовий договір (як укладений на невизначений строк, так і строковий до закінчення його чинності) з працівником у разі його прогулу (в т. ч. у разі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Однак, як встановлено судом вказаний наказ про звільнення був підписаний директором КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго», який на даний час відповідно до наказу КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» від 14.05.2018 року №32 знаходився у відпустці та не мав повноважень на видачу наказу.

Положеннями ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

15.06.2018 року позивачем ОСОБА_1 була складена пояснювальна записка, відповідно до якої він зазначив, що 18.05.2018 року у звязку з сімейними обставинами ним було написано заяву про необхідність надання йому відпуски без збереження заробітної плати на строк з 23 травня 2018 року. Проти подати вказану заяву на підпис директору КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» не було можливості, оскільки всі працівники адміністрації комунального підприємства перебували у відпустках та приміщення будівлі було зачинено. Про його незявлення на робоче місце було повідомлено голову Роздільнянської районної ради.

Відповідно до акту складеного та підписаного директором КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2, головним бухгалтером ОСОБА_6 та інспектором з кадрів ОСОБА_11 від 15 червня 2018 року встановлено, що причина вказана в пояснювальній записці не є поважною, у звязку з чим було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за прогул без поважної причини. Ознайомити ОСОБА_1 з вказаним наказом не було можливості, оскільки останній не був присутнім на робочому місці.

На підставі акту складеного та підписаного директором КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2, головним бухгалтером ОСОБА_6 та інспектором з кадрів ОСОБА_11 від 18 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 18 червня 2018 року з невизначених причин не зявився на робоче місце, тому не був ознайомлений з наказом №43 від 15.06.2018 року про його звільнення.

При ознайомленні з вказаними актами встановлено, що вони не містять часу та конкретного місця їх складення, що унеможливлює достовірне встановлення фактичної відсутності на робочому місці позивача.

Крім того, всупереч встановленому законом порядку керівником підприємства не визначено конкретне робоче місце позивача, що виключає законність формулювання про «відсутність на робочому місці», як підстави для звільнення. Зокрема, схожого висновку дійшов Верховний Суд України (Ухвала ВСУ від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св09).

Також, у випадку складання Акт про фіксацію прогулу повинен бути доведений до відома працівника. Оскільки звільнення може бути застосовано негайно після виявлення прогулу (за виключенням необхідності отримання рішення профспілкової організації) акт про виявлення прогулу також повинен бути вручений негайно. Доказом такого вручення може бути особистий підпис працівника про вручення нарочно або квитанція та опис вкладення про відправлення відповідного акту поштою. Однак, перелічені докази інформування позивача про складення вказаних Актів щодо нього відсутні.

Крім того, зазначені Акти не містять інформації про вчинені роботодавцем дії для зясування причин відсутності працівника на роботі та отримані відомості, що є безпосереднім обовязком роботодавця.

Разом з тим, внаслідок не зясування причин відсутності позивача на роботі, як це передбачено законодавством, відповідачем також грубо порушено вимоги останньої частини ст. 40 КЗпП України, згідно з якою не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.

Відповідно до листка непрацездатності, серії АДЖ №483974, виданого Роздільнянською ЦРЛ від18.06.2018 року ОСОБА_1 встановлено, що останній знаходився на амбулаторному лікування у період з 18.06.2018 року по 23.06.2018 року.

У разі відсутності працівника на підприємстві його безпосередній керівник має зясувати причину цієї відсутності (наприклад, зателефонувати працівнику за номером, який є в його особовій картці) та повідомити про це керівника підприємства або іншу посадову особу (наприклад, директора з кадрових питань та побуту, начальника відділу кадрів тощо), уповноважену приймати рішення з подібних питань, а також за необхідності подати на його імя доповідну записку з викладенням усіх зясованих обставин відсутності працівника.

Також слід зазначити, що в разі якщо на підприємстві щоденний (щозмінний) облік використання робочого часу ведеться за допомогою табеля, табельник або інший працівник, який відповідає за ведення табеля, повинен зробити в ньому відмітку (наприклад, «НЗ» неявка на роботу з незясованих причин).

Наказом Державного комітету статистики від 05.12.2008 року № 489 (із змінами) затверджено типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема, наказу про припинення трудового договору та типову форму «Табелю обліку використаного робочого часу»

Однак, аналіз шляхом співставлення«Табелів обліку та використання робочого часу працівниками КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» у травні-червні 2018 року свідчить про наявність в них ряду недоліків.

По-перше, зазначені Табелі не містять усіх необхідних обовязкових реквізитів, передбачених типовою формою, зокрема Табельного номеру працівника, часу складення Табелів та ряду інших показників.

По-друге, у ньому відсутні дні так званого «прогулу» позивача у період з 23 по 31 травня 2018 року.

Більше того, внаслідок відсутності дати складення Табелів, неможливо встановити законність їх підписання (погодження) директором КП СВТГРР «Роздільнатеплокомуненерго» ОСОБА_2 з урахуванням перебування його у відпустці в період з 21.05.18 по 21.07.18 згідно з наказом від 14.05.18 р. № 32.

Водночас, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі Верховного Суду України від 15.12.2010 року по справі № 6-20213св0, у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Також, відповідно до ст. 9 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцю.

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Отже, Конституція України, норми якої, відповідно до ст. 8 цього Основного закону, є нормами прямої дії, визначає, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

До того ж, з огляду на положення ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Відповідно до п. 22 вказаної постанови Пленуму ВСУ у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до п. 1 листа Мінпраці «Щодо визначення причин порушення трудової дисципліни та щодо порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок» від 20.11.2006 р. №270/06/187-06 поважними можуть бути визнані і причини сімейно-побутового характеру.

Отже, правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі зясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Обовязок роботодавця взяти у працівника письмові пояснення щодо причин його відсутності на роботі, передбачено ч. 1 ст. 149 КЗпП України. Підтвердженням виконання вказаного положення закону є: оформлення у письмовій формі вимоги про надання письмових пояснень працівником, а також доказ вручення вказаної вимоги працівнику під розписку або докази її відправлення (квитанції та опису поштового відправлення, повідомлення про вручення тощо). Вимога про надання працівником письмових пояснень щодо причин відсутності на роботі оформлюється, зазвичай, розпорядженням або наказом керівника підприємства. Розпорядження (наказ) вказаного вище змісту видається керівником підприємства, як правило, після видання наказу про проведення службового розслідування по факту відсутності працівника на роботі. Однак, докази доведення до відома позивача зазначеної вимоги у наведеному порядку, так само як і наказ (розпорядження) про проведення службового розслідування відсутні.

При обранні заходу дисциплінарного стягнення роботодавець має дотримуватись вимог ч. 3 ст. 149 КЗпП України щодо необхідності врахування ступеню тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Звільнення ж позивача проведене без дотримання зазначених умов, встановлених ч. 3 ст. 149 КЗпП України.

Відповідно до частини 4 статті 149 КЗпПУкраїни, стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Отже, про звільнення працівник має бути повідомлений під розписку.

Також, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

У разі відсутності працівника на роботі у день звільнення, копію наказу про звільнення та повідомлення про можливість отримання трудової книжки необхідно надіслати йому поштою.

Однак, доказів того, що до 18.06.2018 року відповідачем вживалися заходи задля належного повідомлення позивача про факт звільнення його з роботи та необхідність зявитися для отримання наказу про звільнення та/або трудової книжки, не має.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд вважає звільнення позивача з займаної посади безпідставним, незаконним та проведеним з грубим порушенням його трудових прав, а також вимог Конституції, КЗпП України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ч.7 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40, 43, 235, 2371 КЗпП України, ст. 263 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1) до Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» ( адреса: 67400, Одеська область м. Роздільна, вул. Європейська,26), третя особа: Роздільнянська районна рада Одеської області (, адреса: 67400, Одеська область м. Роздільна, вул. Незалежності,9), директор Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуенерго» ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу та запису про звільнення у трудовій книжці, поновлення на займаній посаді - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати наказ директора Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» від 15 червня 2018 року №43, яким ОСОБА_1, було звільнено з посади заступника директора з майнових відносин та будівництва Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України.

Визнати незаконним та зобовязати Комунальне підприємство спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» вилучити запис №26 від 18.06.2018 року з трудової книжки БТ-ІІ №7575699 про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за прогул без поважних причин.

Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора майнових відносин та будівництва Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго».

Стягнути з Комунального підприємства спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Роздільнатеплокомуненерго» на користь держави - судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.11.2018 року.

Суддя І. В. Бобровська