Справа № 431/5979/17-ц
Провадження № 2/431/244/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 травня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Березка О.М.,

за участі секретаря Кобиляр О.В.,

представник відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» ( далі ОСББ "Комфорт") про зобовязання надати за спосіб передбачений законом, право отримання в особисту власність частину земельної ділянки, що є сумісною власністю ОСББ «Комфорт», в розмірі відповідно до діючих нормативів

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСББ «Комфорт» та просила зобовязати відповідача, за спосіб передбачений законом, право отримання в особисту власність частини земельної ділянки, що є сумісною власністю ОСББ «Комфорт», в розмірі, відповідно до діючих нормативів. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 21.09.2017 після засідання Апеляційного суду Луганської області по цивільній справі №22ц/782/590/17, від свого представника вона дізналась, про те, що мала право на отримання частини земельної ділянки сумісної приватної власності ОСББ «Комфорт», на якій розташований гараж її гараж. Право володіння гаражем зазначено у Рішенні Старобільського районного суду Лугапнської області від 17.12.2013. Гараж було зареєстровано відповідно до абзацу 7, п. 4 Положення про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затвердженого Постановою КМУ України від 22.06.2011 № 703 , п. 1.6 Тимчасового положення державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5). Згідно норми ст. 16 ЦК України позивач вирішила реалізувати своє право звернення до суду за захистом свого майнового права, порушеного незаконними діяннями відповідача. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної власності здійснюється за договором або законом. Співвласник земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності мають право на поділ або на виділення з неї окремої частки. Позивач вважає, що керівництво ОСББ «Комфорт» умисно вилучило з прав установчих документів (або не передбачило) права учасників співвласників будинку норму можливого розподілу земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки до суду не повідомила, про час, дату та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про відкладення слухання справи терміном на 30 днів для оформлення мирової угоди.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що позивач по вказаній справі особисто не зверталась до ОСББ «Комфорт», пропозицій від позивача та /або її представника щодо укладення мирової угоди не надходили, вважала клопотання представника позивача про відкладення дати слухання справи на 30 днів лише затягуванням розгляду. Крім того пояснила, що 15.06.2015 ОСОБА_2 вийшла зі складу ОСББ «Комфорт» на теперішній час не є членом обєднання, оскільки продала свою квартиру та згідно ст. 10 п. 10.6 Статуту втратила право користування земельною ділянкою. Пояснила, що земельна ділянка, на якій побудовано гараж позивача належить ОСББ «Комфорт», що підтверджується відповідними документами. У задоволенні позову просила суд відмовити вказуючи на їх безпідставність.

Суд враховує, що позивач та її представник неодноразово звертались з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату для укладення мирової угоди, повторно не зявились у судове засідання, про час місце та дати слухання справи були повідомлені своєчасно і належним чином, тому на підставі п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності позивача та її представника, у задоволенні клопотання про відкладення справи вважає за доцільне відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін, заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість позову, та про те, що в його задоволенні слід відмовити.

Як встановлено судом, 17.12.2013 Старобільським районним судом було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, яким позовні вимоги задоволено частково. За позивачем ОСОБА_2 було визнано право власності на гараж, за адресою вул. Урицького,11, м. Старобільськ Луганської області, а у задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачем ОСОБА_2 на земельну ділянку під гаражем за адресою: вул. Урицького,11, м. Старобільськ Луганської області.

Позивач у позові просить надати у особисту власність частину земельної ділянки, що є сумісною власністю ОСББ «Комфорт», тому звернулась з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України:

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували його право власності на вказану земельну ділянку, крім того, не надано доказів незаконного володіння обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт» земельною ділянкою на якій побудований гараж позивача. Право власності на земельну ділянку за позивачем не встановлено.

Земельна ділянка співвласників житлового будинку перебуває у спільній сумісній власності. Володіння, користування та розпорядження такою ділянкою здійснюється за договором або законом. Співвласники згаданої ділянки мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Це може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено договором (стаття 89 Земельного кодексу).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи,15.06.2015 ОСОБА_2 вийшла зі складу ОСББ «Комфорт» та на теперішній час не є членом обєднання, оскільки продала свою квартиру, у звязку з чим втратила право на користування земельною ділянкою (згідно Статуту ст. 10 , п. 10,6). Будь-яких документів, які б свідчили про поділ або виділення вказаних земельних часток позивачем не надано.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

А так як ОСОБА_2 вже зверталася із позовом до суду та між тими ж сторонами і про той же предмет спору мається рішення Старобільського районного суду від 17.12.2013, яке набрало законної сили, яким позивачеві ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні її позову до ОСББ «Комфорт» у частині визнання за нею права власності на земельну ділянку під гаражем за адресою: вул. Урицького,11, м. Старобільськ Луганської області, а тому її вимоги слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст., 10, 12, 81, 141, 258, 259, 353, 354 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСББ "Комфорт" про зобовязання надати за спосіб передбачений законом, право отримання в особисту власність частину земельної ділянки, що є сумісною власністю ОСББ «Комфорт», в розмірі відповідно до діючих нормативів - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Березка