Справа № 362/3697/17 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/847/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 49 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатну дружину, -

в с т а н о в и л а:

позивач звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.02.1974 року. На даний час її чоловік звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Вона є непрацездатною, з 2009 року отримує пенсію за віком, яка складає на даний час 1132,40 грн. Крім того, вона має хронічні захворювання, потребує постійного медичного обстеження, лікування та купівлі ліків. Крім пенсії інших доходів вона не має, тому її матеріальний стан є важким. Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію, інших осіб на утриманні не має.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права позивач просить позов задовольнити, оскільки судом неповно з'ясовані обставини справи, які мають суттєве значення, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд не врахував той факт, що благодійна допомога в сумі 3000.00 грн. була видана позивачу як малозабезпеченій за її заявою на лікування і вона не може рахуватися як дохід.

Плату за аренду земельної ділянки позивач отримала ще перебуваючи у шлюбі з відповідачем за період з квітня 2016 р. по грудень 2016 р., коли її пенсія складала 999.00 грн. - нижче прожиткового мінімуму визначеного для непрацездатних осіб (1074 грн. - 1130 грн.), а також до звернення до суду з даним позовом. Крім того, отримані кошти були витрачені на утримання спільного домашнього господарства.

Отримана позивачем на сьогоднійній день пенсія в розмірі 1373 грн. не забезпечує прожиткового мінімуму, визначеного законом, для осіб, які втратили працездатність, зважаючи на необхідність постійних витрат на лікування у зв'язку з хронічними захворюваннями.

Позивач вказує, що відноситься до осіб, які потребують матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Відповідач має дохід від продажу спільного майна, має у власності земельну ділянку, частину квартири і може надавати допомогу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувють в зареєстрованому шлюбі з 09.02.1974 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Пенсія ОСОБА_2 з 01.10.2017 року становить 1373 грн. в місяць.

Згідно з довідкою № 586, виданої 04.09.2017 року ТОВ «Агро Перемога», ОСОБА_2 отримала нецільову благодійну допомогу в сумі 3000 грн.

Згідно з довідкою № 587, виданої 04.09.2017 року ТОВ «Агро Перемога», ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року отримала плату за оренду налажної їй земельної ділянки в розмірі 2707 грн. 20 коп.

Відповідно до довідки № 4222/12 від 04.12.2017 року пенсія за віком ОСОБА_3 складає 1593 грн. 45 коп. в місяць.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що розмір пенсії позивача становить 1373,00 грн. і її доходи забезпечують її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність (з 01.05.2017 р. для непрацездатних осіб - 1312,00 грн.); крім того, вона отримувала орендну плату за земельний пай; на час розгляду справи позивач не була платником аліментів, утримання з її пенсії не проводились, отже, її доходи були вищими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

При цьому, судом враховано, що відповідач є також непрацездатним, отримує незначну пенсію, в той час як позивач, крім пенсії, має додаткові доходи, тобто позивач отримує більші доходи, ніж відповідач.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду позивач звернулася 19.07.2017 року. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України 2017 рік» визначено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.05.2017 року прожитковий мінімум становив 1312 грн.

Отже, на час звернення з позовом до суду позивач отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1373 грн., її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України, в тому числі з тих підстав, щовідповідач також є особою, яка втратила працездатність і за своїм матеріальним становищем надавати матеріальну допомогу не може.

Доказів про те, що у відповідача є інші джерела доходів позивачем не надано, як не надано і доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги та її розмір.

За таких обставин, коли позивач забезпечена прожитковим мінімумом і доводи апеляційної скарги цієї обставини не спростовують, рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки положення ст. 75 СК України, якою обґрунтовуються позовні вимоги у даних правовідносин не застосовується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не оскаржується в касаційному порядку.

Головуючий

Судді