Справа №487/4130/17 31.05.2018
Провадження №22-ц/784/799/18
Єдиний унікальний номер судової справи № 487/4130/17
Провадження № 22-ц/784/799/18
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1

Ухвала

іменем України

31 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.

суддів: Бондаренко Т.З., Коломієць В.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2017 року, ухвалене головуючим суддею Кузьменко В.В., у м. Миколаєві, у приміщенні цього ж суду, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в інтересах якої, діє законний представник ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в інтересах якої, діє законний представник ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя,

встановила

07 серпня 2017 року ОСОБА_2 пред'явила до суду вищезазначений позов, який обґрунтовувала наступним.

З 14 лютого 2004 року по 12 травня 2011 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2

За час шлюбу, 08 серпня 2007 року, вони придбали гараж №7 по вул. Леваневців (вул. Спортивна) буд. 25-А в м. Миколаєві, який зареєстрували за ОСОБА_2

Після припинення шлюбу гараж залишався у користуванні ОСОБА_2

21 січня 2016 року ОСОБА_8 помер.

Після його смерті двоє його спадкоємців, а саме їх донька ОСОБА_5 та донька від іншого шлюбу - ОСОБА_6, прийняли спадщину шляхом подання 01 лютого 2016 року заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що в договорі купівлі-продажу гаражу вона покупцем не зазначена, тоді як кожен із колишнього подружжя має права на ? частину спірного гаражу, а не вирішення цього питання може призвести до помилкового оформлення спадщини, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частину гаражу №7 по вулиці Леваневців (вул. Спортивна) буд. 25-А в м. Миколаєві, як на частку в спільному сумісному майні подружжя.

Законний представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7 позов визнала.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 вересня 2017 року у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, залучено Службу у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2017 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину гаражу №7, розташованого по вул. Леваневців (вул. Спортивна), буд.25 -А м. Миколаїв, як на частку в спільному майні подружжя.

-2-

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Скаргу обґрунтовував тим, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2017 року він є власником гаражу №7, розташованого по вул. Леваневців (вул. Спортивна), буд.25 - А м. Миколаїв. На цій підставі ОСОБА_4 вважав, що оскаржуваним рішенням про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на частину зазначеного гаражу, як на частку в спільному майні подружжя, суд вирішив питання про його права та обов'язки, що дає йому право на апеляційне оскарження судового рішення. До того ж, судом не зясовані обставини про порушення прав позивача та її звернення до нотаріуса з вимогою видати свідоцтво про право на частку в спільному майні подружжя.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2017 року оскаржується ним в апеляційному порядку та права ОСОБА_4 не порушуються, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 підлягає закриттю з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2004 року, який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2011 року було розірвано (а.с.10).

10 жовтня 2004 року у них народилась дочка ОСОБА_5 (а.с.9).

В період шлюбу, 08 серпня 2007 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу на ім'я ОСОБА_2 подружжям було придбано камяний гараж № 7, площею 29, 7 кв.м, з підвалом загальною площею 6,9 кв.м за адресом: м. Миколаїв, вул. Леваневців (вул. Спортивна) буд. 25-А.

21 січня 2016 року ОСОБА_8 помер (а.с.7).

Після його смерті двоє його спадкоємців, а саме донька ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_6, 16 березня 2001 року, від іншого шлюбу, прийняли спадщину шляхом подання їх законними представниками 01 лютого 2016 року заяви про прийняття спадщини.

Встановивши викладені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вимог ОСОБА_2 та наявність підстав для визнання за нею права власності на 1/2 частину гаражу №7, розташованого по вул. Леваневців (вул. Спортивна), буд.25 -А м. Миколаїв, як на частку в спільному майні подружжя.

Вирішуючи питання про наявність у ОСОБА_4 права на апеляційне оскарження рішення суду у справі, до участі в якій він не залучений, слід керуватись правилами статей 352 та 362 ЦПК України.

Так, за змістом статті 352 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси, та (або) обов'язки.

Отже, за змістом цієї норми, право на апеляційне оскарження рішення суду, мають особи, які не брали участі у справі, якщо судовим рішенням безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалось.

-3-

Відсутність у особи, яка не брала участі у справі, права на апеляційне оскарження рішення, яким безпосередньо не були порушені її права, свободи, інтереси, як зазначено у статті 352 ЦПК України, свідчить про те, що справа не підлягає апеляційному розгляду за скаргою цієї особи.

Згідно частини 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що після відкриття апеляційного провадження, постановою апеляційного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року скасоване рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 лютого 2017 року, яким відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_7 про встановлення факту правомірного перероблення спірного гаражу та визнання права власності на нього.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору між позивачем ОСОБА_2 та відповідачами спадкоємцями ОСОБА_5, ОСОБА_6, є право власності одного з колишнього подружжя, після смерті другого, на частку в їх спільному майні.

Громадянин ОСОБА_4 не є учасником спірних правовідносин, до участі у справі не залучався, а право власності на частку в придбаному в період шлюбу спільному майні подружжя безпосередньо його прав не стосується.

Правовідносини між ОСОБА_4 та однією зі сторін (у разі їх наявності), які виходять за межі цього спору, не призводять до набуття цією особою (ОСОБА_4М.) статусу учасника цивільного процесу, а тому і права на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційна скарга також не містить посилань на порушення особистих прав, свобод, обовязків та інтересів ОСОБА_4

Таким чином колегія суддів вважає, що відповідно до статті 352 ЦПК України ОСОБА_4 не має права на оскарження рішення суду за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя у справі між іншими особами, а тому справа за його апеляційною скаргою не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України є підставою для закриття апеляційного провадження.

Керуючись частиною 1 статті 362, статтею 381 ЦПК України

ухвалила

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 в інтересах якої, діє законний представник ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в інтересах якої, діє законний представник ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про визнання права власності на частку в спільному майні подружжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_9

Повний текст постанови складено 01 червня 2018 року.