ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 401/2195/13-ц

провадження № 22-ц/781/332/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Кіселика С.А.

секретар Бодопрост М.М.,

учасники справи :

позивач - Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року у складі судді Баранець А.М., у справі за позовом Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-УІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-УІІІ заяви скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

У квітні 2013 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення.

Позивач зазначав, що відповідач є споживачем послуг з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_1, які надає підприємство відповідно до тарифів, що встановлюються виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради.

Відповідач надані послуги з теплопостачання не оплачував, тому 21 жовтня 2011 року за заявою підприємства було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. 28 січня 2013 року за заявою ОСОБА_2 судовий наказ було скасовано, тому підприємство звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідач, який є споживачем, не розрахувався за централізоване опалення, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 вересня 2008 року по 01 квітня 2013 року, яка становить 10327,18 грн..

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 10327,18 грн. та відповідно до ст..625 ЦК України за прострочку виконання грошового зобовязання втрати від інляції в сумі 1283 грн.31 коп. та три відсотки річних 774 грн.55 коп. (а.с. 2-3).

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2013 року позов задоволено повністю (а.с. 26-29).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 20 червня 2013 року задоволено. Заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 70-71).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь СП ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту послугу з централізованого опалення в сумі 10327 грн. 18 коп., втрати від інфляції 1283 грн. 31 коп., три відсотки річних в розмірі 774 грн. 55 коп., розподілено судові витрати (а.с. 135-138).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову (а.с. 181-186). Доводами апеляційної скарги є те, що він не укладав договір з СП ТОВ «Світловодськпобут» щодо надання послуг з централізованого опалення, його квартира відключена від системи централізованого опалення, що підтверджується довідкою ЖЕК № 1 від 29 вересня 2003 року. У квартирі з 2004 року встановлено автономне опалення, проте по вересень 2016 року з його пенсії утримувались кошти на погашення заборгованості перед СП ТОВ «Світловодськпобут». Суд безпідставно не задовольнив його заяви про відвід судді, застосував до правовідносин Постанови та рішення Уряду, які набрали чинності 22 листопада 2005 року, не врахував, що відєднання батарей системи опалення у його квартирі від централізованої подачі тепла відбулось раніше 29 вересня 2003 року.

Апеляційне провадження у справі відкрито 22 січня 2018 року (а.с.222), розгляд справи призначено на 02 березня 2018 року (а.с. 227). За клопотанням представника позивача, який з поважних причин не мав можливості прибути в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 14 березня 2018 року та за його клопотанням продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів (а.с.233, 235,237).

СП ТОВ «Світловодськпобут» надало відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву відповідачу (а.с.243-245). Зазначає, що суд обґрунтовано встановив, що відповідач не дотримався Порядку відключення квартири від централізованого опалення, договір з підприємством не уклав, про те це є його обовязком, кошти за послуги не сплачував, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. Виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для споживачів вказаного багатоквартирного будинку визначено СП ТОВ «Світловодськпобут».

Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обовязками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів, забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання»).

Судом встановлено та вказаний факт підтверджено відповідачем, що в порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», він договір на постачання теплової енергії з СП ТОВ «Світловодськпобут» не укладав.

Згідно довідки ЖЕК № 1 м. Світловодська, 29 вересня 2003 року силами ЖЕК № 1 у квартирі відповідача були відрізані батареї від стояків центрального опалення (а.с.38).

Відповідно до довідки ОСОБА_3 управління експлуатації газового господарства ВАТ по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» від 06 травня 2010 року за № 352 (а.с.39), у квартирі ОСОБА_2 згідно довідки-дозволу від ЖЕК № 1 від 29 вересня 2003 року за № 258 на основі якої виконано робочий проект на газопостачання № 4267 та виконавчої документації від 31 березня 2004 року, пускової відомості від 09 квітня 2004 року встановлено двухконтурний котел «Hermann».

Це відключення є самовільним, оскільки таке відключення квартири від централізованого опалення могло бути здійснено на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Підтердженням відключення квартири від централізованого опалення є Акт міжвідомчої комісії.

Як свідчить зміст позовної заяви, підприємство нарахувало заборгованість відповідачу за період з 01 вересня 2008 року по 01 квітня 2013 року.

Надана відповідачем довідка ЖЕК № 1 про демонтаж батарей у квартирі та довідка ВАТ «Кіровоградгаз» про встановлення газового котла, не є належними доказами того, що квартира відповідача в установленому законом порядку відключена від централізованого опалення, оскільки Акт міжвідомчої комісії про відключення квартири від мереж централізованого опалення відсутній, відсутні також докази того, що у квартирі відповідача були відрізані і стояки централізованого опалення, які проходять по його квартиру та будинку.

Пунктами 24-26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.

Матеріали справи не містять доказів, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачу послуг з постачання тепла. Не надано відповідачем і доказів відключення в установленому порядку всіх квартир у будинку № 9 по вул.Гагаріна в м. Світловодську від мереж централізованого опалення.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що самовільне відключення квартири від теплопостачання без дотримання встановленого порядку не породжує правових наслідків як для осіб, які надають послуги з теплопостачання, так і для тих, кому ці послуги фактично надаються, та не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання, оскільки відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за теплову енергію.

У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Доводи відповідача ьпро те, що відсутність письмового договору з позивачем, є підставою для несплати коштів за централізоване опалення також не ґрунтуються на законі. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство надавало послуги з централізованого опалення, а відповідач отримував ці послуги, оскільки докази ненадання послуги або ненадання її належної якості, відсутні.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01 вересня 2008 року по 01 квітня 2013 року в розмірі 10 327,18 грн., суд першої інстанції дійшов цього висновку з порушенням норм процесуального права, такий висновок суду не відповідає обставинам справи.

Як свідчать матеріали справи, на підставі заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2013 року, яким з ОСОБА_2 на користь СП «Світловодськпобут» було стягнуто заборгованість з централізованого теплопостачання в розмірі 10327,18 грн., інфляційні - 1283,31 грн. та три проценти річних - 774,55 грн. було видано виконавчий лист № 401/2195/13 від 06 серпня 2013 року. На підставі постанови державного виконавця від 12 березня 2014 року при примусовому виконанні вказаного заочного рішення, ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області з 01 кітня 2014 року здійснювались щомісячно утримання з пенсії ОСОБА_2 в розмірі 20 процентів в рахунок погашення суми боргу всього 12 614,44 грн., що підтверджується ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 18 серпня 2016 року № 2810/02-25.

Заочне рішення від 20 червня 2013 року скасовано ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду (а.с. 70-71).

Відповідно до наданого ОСОБА_3 обєднаним УПФУ Кіровоградської області розрахунку, на користь позивача на підставі виконавчого листа № 401/2195 та постанови державного виконавця від 12 березня 2014 року в період з серпня 2014 року по грудень 2014 року з пенсії відповідача утримано 1507 грн.; за період з січня 2015 року по грудень 2015 року включно 3 977,04 грн. та за період з січня 2016 року по липень 2016 року 2319,94 грн., а всього 7803,98 грн.. 331,42 грн. утриманих за серпень 2016 року та 331,42 грн. утриманих за вересень 2016 року, повернуто у жовтні 2016 року відповідачу (а.с.93,48-49, 50-51,67, 112,165).

Суд першої інстанції вказаним доказам не дав належної оцінки та безпідставно стягнув з позивача заборгованість у розмірі, заявленому у позові.

За таких обставин, оскільки висновки суду у частині розміру стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача не відповідають обставинам справи, допущене судом порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення спору, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає зміні.

З урахуванням того, що з ОСОБА_2 за період з серпня 2014 року по липень 2016 року утримано при примусовому виконанні заочного рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 червня 2013 року 7 803,98 грн., то з нього на користь СП «Світловодськпобут» підлягає до стягнення заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01 вересня 2008 року по 01 квітня 2013 року в розмірі 2523,20 грн. (10327,18 - 7803,98 грн.).

З урахуванням юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних та трьох процентів річних здійснено позивачем на суму заборгованості станом на 01 квітня 2013 року, розрахунок є правильним і відповідачем не спростований.

Інфляційні становлять 1283,31 грн., а три проценти річних від суми боргу 774,55 грн.(а.с.3-4, 60).

За таких обставин, рішення в цій частині є законним та обґрунтованим, тому залишається без змін.

Доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованої відмови судом у задоволенні заяв про відвід судді, є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на положеннях ст.20 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом.

Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та ч.1 ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» ставка судового збору з позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 229 грн,40 грн. та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати 3441 грн..

При подачі позову позивачем сплачено 229,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 892 від 18 квітня 2013 року (а.с.1), тому зміна рішення суду не впливає на розподіл судових витрат, рішення суду в частині стягнення з відповідача понесених позивачем витрат по сплаті судового збору, залишається без змін.

Керуючись ст.367, п.3, п.4 ч.1 ст.376,382,384 ЦПК України, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту послугу з централізованого опалення, змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту послугу з централізованого опалення в сумі 2523 грн.20 коп..

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено - 14 березня 2018 року .

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

ОСОБА_4