ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 645/4920/16

провадження № 22-ц/818/1028/18

Категорія: трудові

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року у складі судді Бабкової Т.В.,

у цивільній справі № 645/4920/16 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4

до Національної академії аграрних наук України, Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України,

третя особа: ОСОБА_6,

про визнання дій протиправними, визнання незаконними та скасування рішення зборів колективу наукових працівників, скасування наказу про призначення на посаду, визнання недійсним трудового контракту, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

19 жовтня 2016 року позивачі звернулися з вищезазначеним позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.07.2017 року, просили:

- визнати протиправними дії НААН України щодо внесення кандидатури ОСОБА_6 на розгляд зборів колективу наукових працівників, як кандидата на посаду директора Інституту тваринництва НААН України, які відбулися 06.09.2016 року;

- визнати незаконними та скасувати рішення зборів колективу наукових працівників Інституту тваринництва НААН України у формі протоколу від 06.09.2016 року;

- скасувати наказ НААН України про призначення ОСОБА_6 на посаду директора Інституту тваринництва НААН України;

- визнати недійсним контракт №б/н від 08.09.2016 року, укладений між НААН України та ОСОБА_6;

- зобов'язати НААН України оголосити новий конкурс на заміщення вакантної посади директора Інституту тваринництва НААН України.

В обґрунтування позову зазначали, що процедура виборів директора була проведена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, Порядку проведення виборів керівника державної наукової установи НААН України, затвердженого постановою Президії НААН від 25 травня 2016 року ( протокол №8) ( надалі за текстом - Порядок), що спричинило порушення прав позивача ОСОБА_3

Допущені порушення під час проведення процедури виборів унеможливлюють встановлення дійсного волевиявлення зборів колективу наукових працівників .

Зазначає, що відповідачем - НААН України було порушено процедуру висування кандидатури на посаду керівника інституту, допущений НААН України до участі у виборах директора кандидат ОСОБА_6, вимогам, зазначеним у Законі України « Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року № 848-VIII ( далі - Закон № 848-VIII) не відповідав, оскільки працював на посаді директора цієї ж установи двічі у період з 2003-2010 роки та з 2015 по 2016 рік.

Також було порушено процедуру обрання директора на зборах колективу наукових працівників, т.я. до участі зборах колективу державної установи, які відбулися 06.09.2016 року, та до голосування за кандидатуру директора були допущені особи, які не є науковими працівниками, та відповідно, не мають права голосу на таких зборах, що суперечить приписам Закону № 848-VIII та Порядку.

Під час проведення виборів керівника Інституту було порушено принцип таємності голосування, що виключає можливість вільного волевиявлення під час проведення голосування. Місце для голосування було обладнано таким чином, що допускало здійснення відеофіксації процесу голосування, було встановлено відеокамеру, яка фіксувала хід проведення виборів.

В порушення Закону № 848-VIII, Відповідачем НААН України не було оголошено новий конкурс, незважаючи на те, що у процесі проведення виборів з боку наукових працівників інституту біло представлено вмотивовані заперечення щодо можливості ОСОБА_6 обіймати посаду директора інституту.

За результатами голосування, проведеного з порушеннями Закону № 848-VIII , кандидат на посаду директора ОСОБА_6 набрав 60 голосів.

Відповідачем НААН України призначив на посаду директора ОСОБА_6

Надання переваг одному із кандидатів, вжиття адміністративного тиску на учасників зборів наукових працівників, порушення порядку висування та обрання керівника, є грубим порушенням прав позивача ОСОБА_3, а також інших позивачів, як осіб, які голосували за кандидата ОСОБА_3

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року вищевказані позовні вимоги залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч.1, 2 ст. 5 ЦК України, щодо принципу незворотної дії закону у часі, та дійшов до помилкового висновку про недоведеність та необґрунтованість доводів позивача про порушення процедури висування кандидатури ОСОБА_6 на посаду керівника Інституту, який вже працював на посаді директора цієї установи двічі у період з 2003 по 2010 роки та з 2015 по 2016 рік. Закон України « Про наукову і науково-технічну діяльність» набрав чинності 16.01.2016 року, вибори були проведені 06.09.2016 року, то б то відбір кандидатур на посаду керівника Інституту повинен був проведений відповідно до положень та вимог саме цього Закону, якими передбачено, що одна і та сама особа не може бути керівником відповідної державної наукової установи більш як два строки.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачами фактів порушення принципу таємності голосування, ґрунтується на положеннях Висновку № 90 /2002 (CDL-AD(2002)23rev), Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002, під назвою «Кодекс Належної практики у виборчих справах», який з огляду на положення ч.1 ст. 3 ЦПК України» не є обов'язковим для застосування в національному судочинстві, адже висновки Венеціанської комісії носять рекомендаційний та інформаційний характер.

Судом не взято до уваги положення пункту 3 Протоколу №1 «Право на вільні вибори» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною і є обов'язковою для застосування., в якому в зазначено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються проводити з розумною періодичністю вільні вибори шляхом таємного голосування в таких умовах, які забезпечуватимуть вільне вираження думки народу у виборі законодавчого органу».

07.09.2018 року до апеляційного суду представником Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_7 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

З доводами апеляційної скарги відносно порушення процедури висування кандидатури ОСОБА_6 на посаду керівника Інституту не погоджується, посилаючись на те, що судом вірно не застосовано в даному випадку Закон № 848-VIII, оскільки кандидат на посаду керівника ОСОБА_6, обіймав дану посаду до набрання чинності Законом № 848-VIII.

Міжнародно-правові акти, на які посилається апелянт, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, щодо порушення принципу таємного голосування, не мають ніяких приписів щодо спеціальних приміщень та облаштування кабінок для голосування. Інститут тваринництва повністю забезпечив таємницю голосування , місце для голосування було обрано з дотриманням всіх вимог Закону та унеможливлювало контроль за волевиявленням наукових працівників, з боку позивачів не було доведено факту фіксування та здійснення контролю за волевиявленням виборців, а також не встановлено обставин порушення рівних умов для вільного вибору.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

В силу частин 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що Інститут тваринництва Національної Академії аграрних наук України ( надалі - Інститут або Наукова установа) є державною бюджетною установою, є юридичною особою перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України ( надалі Академія або НААН ), діє на підставі Статуту, ( нова редакція, який затверджено Президентом Національної Академії аграрних наук України в 2016 році ( а.с. 8-19, та 122-128)

Національна академія аграрних наук України - це самоврядовна наукова організація, заснована на державній власності, є державною організацією, створеною як неприбуткова бюджетна установа, є юридичною особою та діє на підставі Статуту ( нова редакція), затвердженому загальними зборами Національної академії аграрних наук України від 07 квітня 2016 року та зареєстрованому наказом Міністерства юстиції України від 27.07.2016 року № 2332/5 ( а.с. 21-47)

Згідно з роздруківки з офіційного сайту Національної академії аграрних наук України та Інституту тваринництва НААН України 24.03.2016 року було оголошено конкурс на зайняття посади директора наукової установи - Інституту тваринництва , в якому зазначені вимоги до кандидатів, список необхідних документів, які необхідно подати кандидатам, які виявили бажання взяти участь у конкурсі , строк подання заяв було встановлено - два місяці з дня опублікування оголошення ( т.1 а.с. 174, 175).

06.09 2016 року в Інституті тваринництва НААН України були проведені загальні збори наукових працівників , на яких розглянуто питання про вибори директора Інституту тваринництва НААН України, результати яких оформлено протоколом № 2 від 06 вересня 2016 року ( т.3 а.с. 206-213).

Згідно наказу Національної академії аграрних наук від 08 вересня 2016 року № 144 -к ОСОБА_6 призначено на посаду директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук., підставою зазначено протокол № 2 засідання загальних зборів наукових працівників Інституту тваринництва НААН від 06.09.2016 р.( т. 1 а.с.184)

08 вересня 2016 року між Національною академією аграрних наук України та ОСОБА_6 укладено контракт, про те, що ОСОБА_6 призначається на посаду директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України на термін з 09 вересня 2016 року по 08 вересня 2021 року.( т.3 а.с. 73-74)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність та необґрунтованість доводів позивачів щодо висування кандидатури ОСОБА_6 на посаду керівника (директора) Інституту тваринництва НААН України втретє, оскільки останній був обраний на вказану посаду та обіймав її до набрання зазначеними законом чинності.

Загальні положення, що стосуються порядку проведення виборів керівника державної наукової установи, а також вимог, що висуваються до кандидатів на дану посаду встановлені Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність».

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч.1, 2 ст. 5 ЦК України, щодо принципу незворотної дії закону у часі, та дійшов до помилкового висновку про недоведеність та необґрунтованість доводів позивача про порушення процедури висування кандидатури ОСОБА_6 на посаду керівника Інституту, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 працював посаді директора Інституту тваринництва в 2003 році, в період з 15 вересня 2006 року по 14 вересня 2011 року, в 2015 році його було призначено на посаду директора та укладено з ним контракт терміном на 1 рік, що підтверджено відповідними наказами.

Згідно наказу Української академії аграрних наук від 16 жовтня 2003 року № 206 -к ОСОБА_6 призначено на посаду директора Української академії аграрних наук. ( т. 1 а.с.179)

Згідно наказу Української академії аграрних наук від 15 вересня 2006 року № 234 -к ОСОБА_6 призначено на посаду директора Інституту тваринництва Української академії аграрних наук. ( т. 1 а.с.180)

Згідно наказу Національної академії аграрних наук від 14 вересня 2011 року № 387 -к ОСОБА_6 звільнено з посади директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук. ( т. 1 а.с.181)

Згідно наказу Національної академії аграрних наук від 28 жовтня 2014 року № 297 -к ОСОБА_6 призначено виконуючим обов'язки директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук. ( т. 1 а.с.182)

Згідно наказу Національної академії аграрних наук від 14 квітня 2015 року № 60 -к ОСОБА_6 призначено на посаду директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук. ( т. 1 а.с.183)

Вимоги до кандидатів на посаду керівника наукової установи передбачено положеннями частини 3 статті 9 Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» , серед яких є застереження, що одна і та сама особа не може бути керівником відповідної державної наукової установи більш як два строки.

Закон України « Про наукову та науково-технічну діяльність» був прийнятий Верховною Радою України 26.11.2015 року,

В статті 1 Прикінцевих та перехідних положень, Закону зазначено, що Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

В офіційному виданні Верховної Ради України Закон було опубліковано 15.01.2016 року, то б то Закон набрав чинності з 16.01.2016 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України.

Так, згідно з висновками Конституційного Суду України закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012).

Суд першої інстанції, встановивши, що кандидат на посаду керівника наукової установи ОСОБА_6 працював на посаді директора Інституту тваринництва до набрання чинності Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» обґрунтовано не застосував до спірних правовідносин з приводу вимог до кандидатур , положення вищезазначеного Закону.

Таким чином судова колегія приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги , щодо невідповідності висновку суду першої інстанції положенням Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» та про порушення процедури висування кандидатури ОСОБА_6 на посаду керівника Інституту.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачами фактів порушення принципу таємності голосування, ґрунтується на положеннях Висновку № 90 /2002 (CDL-AD(2002)23rev), Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002, під назвою «Кодекс Належної практики у виборчих справах», який з огляду на положення ч.1 ст. 3 ЦПК України не є обов'язковим для застосування в національному судочинстві, адже висновки Венеціанської комісії носять рекомендаційний та інформаційний характер.

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині , з огляду на таке.

Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність» визначено, що керівник державної наукової установи обирається шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи. Особливості призначення та звільнення керівників наукових установ, що входять до складу Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, визначаються статутами відповідних академій наук. ( п.п.2 та 8 ст. 9 Закону).

Постановою Президії НААН України від 24 лютого 2016 року ( протокол 3) , якою затверджено «Положення про порядок проведення конкурсу на посаду керівника державної наукової установи НААН» ( т. 4 а.с.213), Постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 25 травня 2016 ( протокол №8) , якою затверджено Порядок проведення виборів керівника державної наукової установи Національної академії аграрних наук України ( надалі - Порядок) (т.1 а.с. 48-51), в Статутах НААН України та Інституту тваринництва НААН України закріплено аналогічний порядок обрання керівника наукової установи.

Суд першої інстанції, прийшов до висновку, що доводи позивачів про порушення принципу таємності голосування не ґрунтуються на нормах законодавства, тому Законом та прийнятими на його виконання підзаконним актами не визначено ні процедури проведення таємного голосування, ні форм його проведення.

Судова колегія погоджується з висновком суду за таких підстав.

Пунктом 6.2. Статуту Інституту передбачено, що Академія призначає і звільняє з посади директора Наукової установи та його заступників з наукової роботи у порядку, передбаченому Статутом Академії.

Згідно з п.79 Статуту Академії керівник державної наукової установи обирається на конкурсній основі шляхом таємного голосування на зборах колективу наукових працівників цієї установи на строк до п'яти років, з правом бути переобраним і призначається на посаду Президентом НААН. Контракт з обраним керівником державної наукової установи укладається НААН України в особі президента НААН протягом одного місяця з дня обрання.

Постанова Президії Національної академії аграрних наук України від 25 травня 2016 ( протокол №8) , якою затверджено Порядок проведення виборів керівника державної наукової установи Національної академії аграрних наук України визначено, що керівник державної наукової установи обирається зборами колективу науковців цієї установи шляхом таємного голосування ( п. 2.1 Порядку), процедуру таємного голосування з виборів керівника проводить лічильна комісія ( п.2.4. Порядку), для таємного голосування члени лічильної комісії роздають виборцям бюлетені з прізвищами усіх кандидатів допущених до участі у конкурсі Конкурсною комісією НААН, при отримання бюлетенів члени колективу науковців розписуються у відповідних списках ( відомостях) ( п.2.5. Порядку).

Вибори директора Інституту тваринництва було проведено з дотриманням процедури голосування, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме Списком наукових працівників Інституту, які приймали участь у зборах колективу наукових працівників Інституту та отримали під особистий підпис бюлетень для голосування для обрання директора Інституту 06 вересня 2016 року , в тому числі позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ( а.с. 132-134).

Що ж до визначення принципу «таємності», то він законодавчо неврегульований ні Законом України «Про наукову і науково - технічну діяльність», ні іншими Законами та підзаконними актами.

Відповідно до положень статті 1 Статуту Венеціанської комісії, вона є незалежним консультативним органом, який співпрацює з державами-членами Ради Європи, а також з державами, які не є його членами, і з зацікавленими міжнародними організаціями та структурами. Рішення Комісії носять рекомендаційний характер та не є обов'язковими до виконання.

Основним завданням Венеціанської комісії є надання державам юридичних висновків щодо законопроектів або чинного законодавства. Комісія також готує звіти та дослідження з окремих питань.

Прикладом є і Кодекс належної практики у виборчих справах: Керівні принципи та Пояснювальна доповідь, ухвалені Венеціанською комісією на 52 пленарній сесії 18 - 19 жовтня 2002 року.

На висновки та позицій Європейської Комісії "За демократію через право" (Венеціанської Комісії) неодноразово посилався в своїх рішеннях та висновках Конституційний Суд України( рішення від 26 квітня 2018 року № 4-р/2018, висновок від 06.06.2018 року № 1-в/2018).

Документи Венеціанської комісії широко використовуються законодавчими, правозастосовними та іншими органами держав - членів Комісії На них посилається у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини.

Так, на Кодекс належної практики у виборчих справах та Керівні принципи щодо виборів 2002 р. Європейський суд з прав людини посилався у рішенні у справі «Мельниченко проти України» від 19 жовтня 2004 р., аналізуючи відповідне міжнародне право, національне законодавство та практику ; у рішенні у справі «Суховетський проти України» від 28 березня 2006 р..у рішенні у справі «Буланов та Купчик проти України» від 9 грудня 2010 р.

Враховуючи невизначеність принципу «таємності» в процедурі голосування, судова колегії вважає посилання суду першої інстанції на положення Висновку № 90 /2002 (CDL-AD(2002)23rev), Венеціанської комісії від 30 жовтня 2002, під назвою «Кодекс Належної практики у виборчих справах» обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що судом не взято до уваги положення пункту 3 Протоколу №1 «Право на вільні вибори» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною і є обов'язковою для застосування., в якому в зазначено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються проводити з розумною періодичністю вільні вибори шляхом таємного голосування в таких умовах, які забезпечуватимуть вільне вираження думки народу у виборі законодавчого органу» зводяться до цитування тексту Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на не спростовують висновків суду, щодо необґрунтованості підстав для визнання проведення процедури виборів директора Інституту тваринництва з порушенням принципу таємності.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи та наданим доказам, порушень норм матеріального і процесуального права не допустив, у зв'язку з чим підстави для скасування або зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВОВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина