РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2478/17

пр. № 2/759/835/18

24 вересня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (місце знаходження: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50) до ОСОБА_1 (03146, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017 року ПАТ «Приват Банк» звернулося до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_1вимогами якого є стягнення заборгованості в розмірі 66501,67 грн. за кредитним договором № б/н від 14.09.2011 р. та судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 14.09.2011 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов'язань за вказаним вище договором не виконав, просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 66501,67 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 09.03.2017 р. провадження у справі відкрито.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 23.04.2018 р. визначено подальший розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем відзиву надано не було.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 14.09.2011 року, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок(а.с. 14-37).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання за порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належні йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

У зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2016 року за розрахунками позивача становить 66501,67 грн., яка складається з: 5584,48 грн. - заборгованості за кредитом, 53787,18 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3487,07 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів: 500,00 грн. - фіксована частина, 3142,94 грн. - процентна складова (а.с. 7-9).

Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач був ознайомлений передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий же термін.

Таким чином, не зважаючи на те, що термін дії картки минув, договір на день розгляду справи є чинним, оскільки жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору.

Пунктом 2.1.1.5.5 передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 передбачено, що при порушенні клієнтом банку строків платежів за будь-якими грошовими зобов'язаннями, що передбачені договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф розмір якого встановлений тарифами договору.

На підставі викладеного позивач нарахував відповідачу штраф в розмірі 500,00 (фіксована частина) та 3142,94 грн. (процентна складова), що відповідає умовам договору, дійсним розмірам заборгованості та не суперечить чинному законодавству.

Таким чином, виходячи із вищевикладеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав усі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе за договором зобов'язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості які вони містять відповідають дійсним обставинам справи.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «Приват Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525-527,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» (місце знаходження: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50) до ОСОБА_1 (03146, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах. 3111 для погашення заборгованості та для відшкодування судових витрат, МФО 305299, , адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) суму заборгованості за кредитним договором б/н від 14.09.2011 року у розмірі 66501,67 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць