АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/1662/18

Провадження № 22-ц/787/660/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.

суддів: Гордійчук С.О. , С.С. Шимків,

секретаря судового засідання Пиляй І.С.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 рокув справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2018 року ОСОБА_5 звернувся до Рівненського міського суду з скаргою про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника №40262604 від 12.01.2018 року. У скарзі просить суд постанову про зміни до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника № 40262604 від 12.01.2018 року - скасувати; визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не направлення постанови про зміни до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника № 40262604 від 12.01.2018 року неправомірними, та визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про зміни до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника № 40262604 від 12.01.2018 року неправомірними.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що скаржником пропущено десятиденний строк на оскарження постанови державного виконавця, поважних причин пропуску в судовому засіданні скаржником не наведено, тому скаргу слід залишити без розгляду.

Вважаючи ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що про Постанову про зміни до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника № 40262604 від 12.01.2018р. йому стало відомо лише 26 січня 2018 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №/36, № реєстрації 390/19. номер за ЄДРВП 40262604.

Після того як він дізнався (26.01.2018 року) про той факт, що державним виконавцем грубо порушено його права та законні інтереси та прийнято незаконну і протиправну Постанову він відразу звернувся зі скаргою на дії ДВС за захистом своїх прав та інтересів до Рівненського міського суду Рівненської області. Скаргу на дії ДВС до Рівненського міського суду було подано 05.02.2018 року.

Крім того зазначив, що йому не було направлено Постанову (про зміни до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника № 40262604 від 12.01.2018 року) у відповідності до вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", чим порушено його права як боржника, як сторони виконавчого провадження на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, можливості подання необхідних заяв та клопотань щодо виконавчого провадження.

Вказав, що Державний виконавець ввів в оману суд зазначивши про те, що він ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження (№/36. № реєстрації 390/19. номер за ЄДРВГІ 40262604) саме 13.01.2018 року та 26.01.2018 року.

Зазначає, що він перший раз ознайомився 13 грудня 2017 року, а другий 26 січня 2018 року. Даний факт підтверджується відміткою (з матеріалами ВП ознайомився 13.12.2017 року ОСОБА_4О.) на першій сторінці матеріалів виконавчого провадження (копія додається).

Суд в порушення норм чинного процесуального законодавства не зясував дану обставину, виніс незаконне рішення. В обґрунтування якого поклав недостовірні обставини, які жодним чином не обґрунтовані та жодними обставинами не підтвердженні, як того вимагає ЦПК України.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про часткове її задоволення, виходячи з таких підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_4 без розгляду суд першої інстанції виходив з пропуску скаржником 10-ти денного строку на оскарження постанови державного виконавця і поважних причин пропуску в судовому засіданні скаржником не наведено.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання виконавчого листа № 569/11184/13-ц від 07.10.2013 року виданого Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки Вікторії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частики заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2013 року і до досягнення повноліття дитини постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 30 жовтня 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 40262604.

12.01.2018 року державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_2М по вищезазначеному виконавчому провадженню винесено постанову про внесення змін до постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника.

Згідно ст. 447 та ч. 1 ст. 449 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права чи свободи.

Як зазначає ОСОБА_4, з зазначеною постановою він ознайомився 26.01. 2018 року. Ця обставина підтверджується фотокопією палітурки виконавчого провадження, де містяться його підписи та дати ознайомлення, зокрема 13.12.2017 року та 26.01.2018 року. Зворотного по справі не доведено, а скарга до суду ОСОБА_4 подана 05.02.2018 року, тобто на 10-й день з дня наступного після ознайомлення з оскаржуваною постановою, що повністю узгоджується з вимогами ст.ст.123, 124 ЦПК України.

Отже, виходячи з наведеного, висновок місцевого суду, що строк оскарження ОСОБА_4 пропущений є хибним.

Слід зазначити, що в оскарженій ухвалі не наведено норму права на підставі якої скаргу ОСОБА_6 було залишено без розгляду. Норми ст.ст. 447-449 ЦПК України, на які посилався місцевий суд, не передбачають такого судового рішення за результатами розгляду скарги, як і норми ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин, оскаржена ухвала не може залишатись чинною, підлягає до скасування, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_7