ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/709/18 Справа № 177/1947/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Коваль Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

за участю:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ФГ "ТЕХАГРОМЕТ", Надеждівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року, ухваленого суддею Коваль Н.В. у м. Кривому Розі, повний текст рішення суду складено 05 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФГ "ТЕХАГРОМЕТ", Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, треті особи: Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ з питань реєстрації апарату міської ради та виконкому в особі виконкому Жовтоводської міської ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що 10 січня 2013 року між позивачем, та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. 1 договору оренди земельної ділянки ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» прийняло в строкове платне володіння та користування дану земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За умовами укладеного договору п. 9-11 ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» взяв на себе зобов'язання сплачувати позивачу, щороку орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що в сумі становить 3296,17 гривень в грошовій або натуральній формі за ринковими цінами. Згідно п. 17 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором сплачується пеня у розмірі 120 % річної облікової ставки НБУ несплаченої суми за кожен день прострочки.

ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» порушуючи умови договору оренди земельної ділянки своєчасно не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою в повному обсязі, не враховує при визначені розміру орендної плати коефіцієнти індексації. Пропонує позивачу отримувати орендну плату за користування земельною ділянкою в натуральній формі товарами, які не пройшли державний контроль якості продуктів, екологічну експертизу та перевірку на відповідність державним стандартам, ведете сільськогосподарське виробництво на належній позивачу земельній ділянці без проведення сівозміни, систематичного внесення добрив, постійно вирощуючи соняшник, який виснажує земельну ділянку.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація спірного договору оренди земельної ділянки відбулась 17.02.2016 (через три роки після його підписання).

Позивачем неодноразово на адресу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», направлялись пропозиції щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, але всі вони залишаються по теперішній час без відповіді, тому просить суд задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 посилаючись на необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В мотивування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд не надав належної оцінки, що позивач не підписував оспорюваний договір оренди, що є підставою для його недійсності. Крім того, зазначають, що вирішити даний спір в позасудовому порядку не вдалося. Неодноразові звернення до ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» про належне виконання умов договору та його розірвання за угодою сторін ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» залишені без задоволення. Також вказують на те, що судом не було надано належної оцінки діям ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» щодо неналежного використання та збереження об'єкта оренди, що призвело до порушення режиму використання землі.

На думку позивача та її представника, несплата ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» орендної плати у визначені договором строки є підставою для розірвання договору оренди землі, та суд першої інстанції дійшов упередженого висновку про те, що орендна плата сплачувалася належним чином, що не відповідає дійсності.

У відзиві на апеляційну скаргу ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 5,9568 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №113816 від 22 липня 2004 року (т. 1 а.с.11) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.02.2016 року (т. 1 а.с.12-13).

Між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» 10.01.2013 року укладено договір оренди земельної ділянки, площею 5,9568 га, у тому числі рілля 5,9568 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (т. 1 а.с.14-16), який зареєстрований Надеждівською сільською радою Криворізького району 20.04.2013 року, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 119 (т. 1 а.с.16).

Відповідно Акту прийому-передачі об'єкта оренди від 10.01.2013 року позивач передав зазначену земельну ділянку в користування ФГ «ТЕХАГРОМЕТ» (т. 1 а.с. 17).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, Договір оренди земельної ділянки 10.01.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «ТЕХАГРОМЕТ», зареєстровано у Жовтоводському міському управлінні юстиції 17.02.2016 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач порушував умови укладеного Договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року, несвоєчасно та не в повному обсязі вносив орендну плату за землю, без урахування коефіцієнту індексації, пропонує отримувати орендну плату у натуральній формі, без проходження експертизи якості товару, не змінює сівозміни, не вносить добрива, саджає соняшник, що виснажує землю. Крім того. Посилається, що договір не підписував, просив суд визнати цей договір недійним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів не підписання Договору оренди земельної ділянки від 10.01.2013 року позивачем не надано, умови договору належним чином виконувалися сторонами, позивач протягом 2013-2016 років отримував орендну плату.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.ст. 13, 14, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це письмова угода сторін про взаємні зобов'язання, відповідно до яких орендодавець за плату (розмір якої передбачається умовами договору, які не можуть суперечити законам України) передає орендареві у володіння і користування земельну ділянку для господарського використання в обумовлений договором строк.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України).

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом статті 12 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Як видно з матеріалів справи, в суді першої інстанції за клопотанням представника позивача ухвалою від 04 грудня 2017 року призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. За клопотанням представника позивача, яким він відмовляється від її проведення провадження у справі відновлено ( а.с.179,180).

В судовому засіданні колегією суддів сторонам роз'яснено наслідки обов'язку доказування обставин на які сторони посилаються як підставу своїх позовних вимог та вчинення або не вчинення окремих процесуальних дій.

З огляду на те, що позивачем не доведено посилання на не підписання ним оспорюваного договору оренди земельної ділянки, підстави для визнання його недійсним відсутні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку що заявлені позовні вимоги щодо наявності правових підстав для визнання оспорюваного договору недійсним на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України не доведені.

Протягом строку дії оспорюваного договору, він виконувався обома сторонами та орендодавець протягом 2013-2016 років отримував орендну плату.

Доводи апеляційної скарги позивача та його представника щодо виплати орендної плати за землю не у повному обсязі, без урахування її індексації та пропозиції отримувати орендну плату у натуральній формі, порушення порядку сівозміни не може бути правовою підставою для підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24 та 25 цього закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими

Згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем позивачу виплачена орендна плата в натуральній формі, що підтверджується відомостями, на видачу ячменя на суму 1500,00 гривень, пшениці на суму 500,00 гривень, соняшника на суму 200,00 гривень, кукурудзи на суму 500,00 гривень в рахунок оренди землі за 2016 рік, в яких міститься підпис позивача в отриманні орендної плати(а.с.45-48).

Крім того, доказами отримання позивачем орендної плати за землю свідчать відомості видачі орендної плати за землю за 2013, 2014, 2015 роки, що підтверджується підписами позивача у відповідних графах (а.с. 120, 125, 129).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Призначена за ухвалою суду першої інстанції експертиза через позивача проведена не була. В апеляційній інстанції позивач не заявляв клопотання про її проведення.

Висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: