Провадження по справі № 2-з/752/36/18
У Х В А Л А

02.03.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації від вартості частки у спільному майні,

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва з 03.11.2017 року знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та стягнення грошової компенсації від частки у спільному майні.

02.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у зазначеній вище справі, шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1

Учасники справи у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи , якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачами існує спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя.

Звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_2, яка на його думку є їх з відповідачкою спільною сумісною власністю.

Наразі за встановлених судом обставин, що між сторонами у справі дійсно існує спір про поділ спільного сумісного майна, то зазначений заявником спосіб забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру з приводу якої заявлено спір є таким, що створить умови для виконання судового рішення ухваленого за заявленими позовними вимогами у випадку якщо суд прийде до висновку про необхідність їх задоволення

Відтак, заявлені ОСОБА_1 вимоги про забезпечення заявленого ним до ОСОБА_2 позову про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації від вартості частки у спільному майні, шляхом накладенняарешту на оспірну квартиру, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя та стягнення грошової компенсації від вартості частки у спільному майні,- задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Стягувач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1);

Боржник - ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_2).

Ухвалу може бути пред'явлено до виконання протягом року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк