04.06.2018 637/420/18
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Тордія Е.Н. секретаря судового засідання - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/420/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 сільська рада Шевченківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

участь у справі приймав: представник заявника ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною заявою.

У судовому засіданні представник заявника, яка діє на підставі довіреності , просила суд заяву задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що 08 квітня 2007 року, померла мати заявника ОСОБА_4, з якою заявник постійно проживав в її будинку № 39 , розташованого за адресою: Харківська область Шевченківський район с.Волоська Балаклія вул.. Крапивницького. Враховуючи , що він зареєстрований у тому ж сілі в будинку № 24 по вул.. Крапивницького , місця реєстрації він не змінював. Мати була людиною похилого віку, тому він

доглядав за нею, вони вели спільне господарство , він підтримував будинок в належному стані. Після смерті матері він здійснив її поховання , та отримав особисті речі матері.Окрім того користувався будинком ,городом , садом., вважав , що він отримав спадщину.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7.2068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Шевченківсього району Харківської області. Заповіт спадкодавцем не складався. Оскільки він проживав на час смерті з матірю то вважав, що він є спадкоємцем І черги. Звернувшись до нотаріальної контори за отриманням спадщини йому було відмовлено, через пропуск строку прийняття спадщини, тому йому було запропоновано звернутися до суду за визнанням його права.

Враховуючи той факт, що заявник є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4, на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний термін не заявляв про відмову від спадщини, він змушений звернутися до суду з даною заявою про встанолення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення прав на спадкове майно.

Представник заінтересованої особи: ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області, в судове засідання не зявився надав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, вислухавши представника заявника, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 55 Конституції України передбачено ,що кожана особа має право на судовий захист.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайного або майнового права та інтересу.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до свідоцтва про народження (серія ЯИ № 589580, виданого ОСОБА_2 сільською радою Шевченківського району Харківської області від 21 квітня 1954 року) заявник по справі народився, 18 лютого 1954 року, його прізвище та батьків вказане ( мовою оригіналу) ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Свідоцтвом про смерть (серія 1-ВЛ №108141, виданим ОСОБА_2 сільською радою Шевченківського району Харківської області від 10 квітня 2007 року) засвідчено той факт, що 08 квітня 2007 року , померла ОСОБА_4, яка постійно мешкала в с.Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області.

З довідок виданих Волоско Балаклійської сільської ради ( а.с.12, 17, 41,42 )

а також акту обстеження житла від 23 листопада 2017 року ( а.с.13),депутатом ОСОБА_7 разом з свідками ОСОБА_2 сільської ради Шевченківського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно до дня своєї смерті 08 квітня 2007 року, була зареєстрованою та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті за вказаною адресою без реєстрації але фактично проживав з нею її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який доглядав за матірю, а потім поховав її.

Відповідно до листа Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області вих. № 5/01-16 від 17 січня 2018 року , вбачається, що за зверненням заявника (представника) йому було роз'яснено, що ним було пропущено строк на прийняття спадщини, який встановлено статтею 1270 Цивільного кодексу України, не доведено факт прийняття спадщини, (факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини), та роз'яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання.

З Витягів зі Спадкового реєстру за №51980455 та №51980460 сформованих та виданих 21 травня 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_4 (ОСОБА_8), померлої 08 квітня 2007 року, спадкові справи не заводилися, заповітів вона не залишала.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що добре знають заявника ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4, остання померла на весні 2007 році. ОСОБА_4доводиться заявникові матірю, оскільки вони є їх односельцями, сусідами, підтвердили той факт, що ОСОБА_4 хворіла та потребувала стороннього догляду, в зв'язку з чим син ОСОБА_1 тривалий час мешкав з нею, в її домоволодінні, розташованого по вул.Кропивницького, 39 в с.Волоська Балаклія Шевченківського району Харківської області, до дня смерті, вони разом вели спільне господарство, ОСОБА_1 здійснив необхідний догляд за будинком та присадибою та здійснив поховання спадкодавця (матір).

Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень представника заявника, свідків, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_4, померлої 08 квітня 2007 року, та вважає доведений той факт ,що

На час відкриття спадщини вони мещкали разом , за адресою: Харківська область Шевченківський район с.Волоська Балаклія вул.Кропивницького, 39.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення Факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову (зави) відповідачем (заінтересованими особами).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог, викладених в заяві про встановлення факту постійного проживання, оскільки вказані обставини за результатами судового розгляду підтверджено належними, достовірними та достатніми письмовими доказами, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 293, 315 ЦПК України, п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 сільська рада Шевченківського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 08 квітня 2007 року, за адресою с.Волоска Балаклія Шевченківського району Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ