Справа № 635/2023/18
Провадження № 2/635/1792/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Панас Н.Л.

при секретарі Крилєвській І.А.

за участю представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104, третя особа Мерефянська міська рада Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпровська, 213 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де зазначає, що є власником квартири АДРЕСА_1. Крім неї в квартирі зареєстрований відповідач, але з 22 травня 2017 року і по теперішній час він у спірному домоволодінні не мешкає, витрат по оплаті комунальних послуг не несе. Тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

26 квітня 2018 року судом з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області були отримані відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця мешкання відповідача, згідно з яким відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 31 травня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 31 травня 2018 року.

15 травня 2018 року пакет документів, який надсилався відповідачеві повернувся до суду у звязку з закінченням строку зберігання.

Статтею 128 ЦПК України встановлено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Оскільки відповідач не повідомляв судові про зміну місця мешкання, в суда немає відомостей щодо його офіційної електронної адреси, в суда відсутня можливість сповістити відповідача за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, а тому, суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про наявність позову в суді та про необхідність надати письмовий відзив щодо нього і вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

За таких обставин, у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення.

30 травня 2018 року представник позивача надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

У судовому засіданні представник третьої особи просив постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу однокімнатної квартири, посвідченого 26 вересня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим №2650, ОСОБА_2 позивачу по справі, належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.9-10).

Як вбачається з копії будинкової книги на квартиру АДРЕСА_3, у зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 - позивач по справі, ОСОБА_3 - відповідач по справі (а.с.11-12).

Як вбачається з копії паспорта МТ 448501, відповідач по справі зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Як вбачається з заповіту, посвідченого 17 травня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №412, позивач по справі заповіла усе належне їй на день смерті майно ОСОБА_3 (а.с.15).

Позивач неодноразово зверталась до Харківського ВП ГУНП в Харківській області стосовно вжиття заходів у відношенні її сина ОСОБА_3 та з приводу нанесення відповідачем їй тілесних ушкоджень, що підтверджується листом начальника Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 №33аз/119-90/01/25-18 від 02 квітня 2018 року (а.с.31).

Як вбачається з акту, складеного 30 березня 2018 року депутатом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області ОСОБА_6, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - відповідач по справі зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, але фактично за вказаною адресою не мешкає та не зявлявся (а.с.32).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

На підставі положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасниками справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як передбачено ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угод про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах та утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з вимогами ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідач зареєстрований в вищевказаній квартирі, однак з моменту реєстрації по теперішній час не мешкає в ній, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням у спірному домоволодінні.

Оскільки при зверненні до суду з позовом, позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., у відповідності зі ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7-11, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104, третя особа Мерефянська міська рада Харківського району Харківської області, , юридична адреса: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпровська, 213 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовільнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, сел.Селекційне, вул.Лермонтова, 13/104 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів зі дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2018 року.

Суддя Н.Л.Панас