Провадження № 2/234/716/18
02 березня 2018 року
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Переверзевої Л.І.,
секретаря Сухорукової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, суд
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, посилаючись на наступні обставини.
20 листопада 2013 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2, у якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики уклали договір іпотеки, посвідчений 20 листопада 2013 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 за реєстром №2275. Предметом іпотеки було визначено наступне нерухоме майно: житловий будинок №58, розташований у м. Макіївка Донецької області, вул. Токарна, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0277 гектара, з узгодженою сторонами вартістю предмета іпотеки у сумі 47 638,00 грн., що на день укладення Договору іпотеки було еквівалентно за курсом НБУ 5 960 доларів США.
20 листопада 2013 року у якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики був укладений у простій письмовій формі договір поруки, згідно якому ОСОБА_3 на добровільних засадах узяла на себе зобовязання у повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед позивачем за виконання зобовязань за договором позики.
Не зважаючи на звернення позивача до відповідачів, вони свої зобовязання за договорами позики та поруки до цього часу належним чином не виконали, спричинивши позивачеві значні моральні та матеріальні збитки.
Згідно п. 8 Договору позика за порушення строків повернення заборгованості позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 0,4 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного повернення боргу.
Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь борг у сумі 227 485 грн. В рахунок погашення богу звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання йому права продажу від свого імені житлового будинку №58 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими у м. Макіївка Донецької області по вул. Токарна на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0277 гектара, будь-якому покупцю за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оцінної діяльності.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.
Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов′язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Судом встановлені наступні обставини.
Згідно розписки від 20 листопада 2013 року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_5 позику у сумі 47 638,00 грн., що становить за курсом НБУ 5 960,00 доларів США., яку зобовязується повернути не пізніше 20 листопада 2014 року.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та у порядку, що встановлені договором.
Але всупереч умовам договору і вимогам статті 1049 ЦК України, у зазначені в договорах строки ОСОБА_2 грошові суми позики ОСОБА_5 не повернула, та на момент розгляду справи судом вимога позивача про повернення грошових коштів відповідачем не задоволена.
Крім того, частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 8 Договору позика за порушення строків повернення заборгованості позичальник сплачує позикодавцю неустойку у розмірі 0,4 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення до повного повернення боргу.
Відповідно до статей 524, 533 ЦК України сторони у зобовязанні можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, і якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. У п. 1 Договору позики сторони визначили грошовий еквівалент суми позики у доларах США, що складав за курсом НБУ 5 960 доларів США.
За курсом НБУ на 20.11.2017 року 1 долар США = 26,4997 грн.
Основний борг за Договором позики на 20.11.2017 року складає 157 934 грн.
Нарахування неустойки (пені) згідно Договору позики з 20.11.2016 року до 20.11.2017 року складає: 47 638 грн. x 0,4 % x 365 днів = 69 551 грн.
Разом з основним боргом повний борг на 20.11.2017 року складає: 157 934 грн. + 69 551 грн = 227 485 грн.
Відповідно до статей 553, 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником, а у разі порушення зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
20 листопада 2013 року у якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики був укладений у простій письмовій формі договір поруки, згідно якому ОСОБА_3 на добровільних засадах узяла на себе зобовязання у повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 відповідати перед позивачем за виконання зобовязань за договором позики.
Відповідно до статей 589, 590 ЦК України, заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, у встановлений строк, якщо інше не передбачено договором або законом.
20 листопада 2013 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2, у якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики уклали договір іпотеки, посвідчений 20 листопада 2013 року приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 за реєстром №2275. Предметом іпотеки було визначено наступне нерухоме майно: житловий будинок №58, розташований у м. Макіївка Донецької області, вул. Токарна, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0277 гектара, з узгодженою сторонами вартістю предмета іпотеки у сумі 47 638,00 грн., що на день укладення Договору іпотеки було еквівалентно за курсом НБУ 5 960 доларів США.
Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу та стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу в розмірі 227 485 гривень, а також звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом надання йому права продажу від свого імені житлового будинку №58 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими у м. Макіївка Донецької області по вул. Токарна на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0277 гектара.
Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору 2 321,28 гривні.
На підставі ст.ст. 526, 553, 554, 589, 590, 625, 1046, 1049 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 12, 81, 141, 263, 265, 280-281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу за Договором позики від 20.11.2013 року в розмірі 227 485 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення надруковане у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Л.І.Переверзева