Справа № 750/6748/18
Провадження № 2/750/1797/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участі сторін,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

в с т а н о в и в:

04.07.2018 позивач звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова із позовом до відповідача та зменшивши позовні вимоги просила стягнути заборгованість по аліментам на утримання дитини в розмірі 9554 грн. 00 коп., заборгованість по аліментам на утримання дружини в розмірі 11925 грн. 00 коп., пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у 100% розмірі, а саме 9554 грн. 00 коп. та пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дружини у 100% розмірі, а саме 11925 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач позов не визнав. Вказав, що частково сплачував аліменти, оскільки не працював, перебував у скрутному матеріальному становищі, не мав місця для проживання. На даний час працює та за місце його роботи стягуються аліменти.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

06.04.2012 народився ОСОБА_3, батьками якого записані сторони по справі (а.с.3).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.10.2014 стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходів) до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, шести років.

01.12.2014 було видано виконавчі листи на виконання вказаного рішення.

Відповідач з 12.10.2017 працює на ТОВ «Зотік» слюсарем-ремонтником, що підтверджується довідкою від 08.11.2018 № 58 (а.с.58).

Згідно довідки про доходи відповідача з останнього з березня 2018 року по серпень 2018 року стягнуто аліменти в розмірі 8904 грн. 30 коп. (а.с.29).

Стягнення розпочалось після пред'явлення вимоги державним виконавцем в березні 2018 року.

Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.2,3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Позивачем надано розрахунок пені, відповідачем вказаний розрахунок не спростовано належними та допустимими доказами.

Проте, суд вважає доведеним відсутність вини відповідача в простроченні сплати аліментів, оскільки відповідач не працював, не мав постійного місця проживання, з часу його працевлаштування відрахування здійснюється в розмірі 50 % його заробітку, а тому вважає за можливим зменшити розмір пені та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню по аліментах на дружину в розмірі 2981 грн. 25 коп., пеню по аліментах на дитину в розмірі 2388 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 5369 грн. 75 коп.

Одночасно слід відмовити у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за аліментами, виходячи з того, що аліменти на користь позивача вже стягнуті рішенням суду та повторному стягненню не підлягають, а визначена державним виконавцем заборгованість за аліментами підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом «Про виконавче провадження». Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно до його положень суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків 32611302) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) пеню по аліментах на дружину в розмірі 2981 грн. 25 коп., пеню по аліментах на дитину в розмірі 2388 грн. 50 коп., а всього на загальну суму 5369 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 28.11.2018.

Суддя Л.В. Карапута