№ 336/4113/18
провадження № 2-о/336/154/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Голубковій М.А.

при секретаря судового засідання Когут С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), заінтересована особа Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 25-а) про встановлення факту перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні.

В заяві зазначає, що вона 01.12.1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладено шлюб.

Подружжя з моменту реєстрації шлюбу фактично проживали разом однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. З 24.07.1985р. були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 30.09.2010 року ОСОБА_2 отримав статус пенсіонера.

З 2010 року Заявниця не працює, перебуває у статусі пенсіонерки. Після призначення пенсії, розмір отримуваної заявницею пенсії був мінімальний, та вона перебувала на матеріальному утриманні чоловіка до дня його смерті, оскільки він за життя мав можливість утримувати заявницю, отримуючи значно більшу пенсію.

Складнощі із отриманням пенсії по втраті годувальника виникли внаслідок того, що не дивлячись на те, що подружжя ОСОБА_2 фактично проживало у Запоріжжі по вул. Малахітній, 6.1 в квартирі 2, яка належить заявниці, ОСОБА_2 на момент смерті був зареєстрований за іншою адресою: у м. Запоріжжі АДРЕСА_2, яка належала на праві спільної сумісної власності подружжю та їх сину.

Факт знаходження заявниці на утриманні чоловіка впливає на призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника та реалізації інших майнових прав.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 вищезазначену заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на заяву не подавав.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В судовому засіданні в якості свідків були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 які показали, що є сусідами заявника проживають поряд понад десять років, заявник та її чоловік постійно проживали разом, а померлий ОСОБА_2 завжди купував все необхідне для сімї, в тому числі продукти, ліки, одяг.

Судом на підставі письмових доказів також встановлено, що 01.12.1979 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2), укладено шлюб, який зареєстровано Міським відділом ЗАГС радою м. Запоріжжя, актовий запис №3924, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 427290.

Подружжя з моменту реєстрації шлюбу фактично проживали разом однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. З 24.07.1985р. були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1 (що підтверджується штампом о реєстрації в паспортах), яку вони разом із сином ОСОБА_7 приватизували у 1999 році, що підтверджується Свідоцтвом №537 про право власності на житло від 12.05.99р.

З 30.09.2010 року ОСОБА_2 отримав статус пенсіонера, про що свідчить посвідчення № серії ААЕ №848798 від 30.09.2010 року.

З 2010 року Заявниця не працює, перебуває у статусі пенсіонерки, що підтверджується пенсійним посвідченням № серії ААЕ №393909 від 25.08.2010 року.

22.10.2013р. Заявниця оформила право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_3 (що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_8, 22.10.2013р року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1134) та 02.12.2015р. зареєструвала місце проживання за вказаною адресою де і проживала разом з чоловіком по день його смерті.

Після призначення пенсії, розмір отримуваної заявницею пенсії був мінімальний,* та вона перебувала на матеріальному утриманні чоловіка до дня його смерті, оскільки він за життя мав можливість утримувати заявницю, отримуючи значно більшу пенсію. Це підтверджується довідками Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя №890 від 04.07.2018р. та № 2117 від 04.07.2018р.

За змістом ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

У звязку із настанням вказаної події, заявниця звернулась до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії у звязку із втратою годувальника на підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У задоволенні вказаного звернення їй було відмовлено, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 до настання моменту смерті останнього.

Факт спільного сумісного проживання подружжя ОСОБА_2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Малахітна, 6.1, кв.2 також підтверджується: Актом № 17 підтвердження фактичного проживання від 10.07.2018р., довідкою КУ «Територіальне медичне обєднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради підтверджується факт виклику 25.08.2017р. до ОСОБА_2 бригади швидкої медичної допомоги на адресу: м. Запоріжжя, вул. Малахітна, 6.1 в кв. 2.

Аналіз досліджених письмових доказів дають суду підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 293-294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), заінтересована особа Шевченківське обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 25-а) про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) по день його смерті 28.08.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голубкова М.А.