Ухвала

08 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 321/1496/15-ц

провадження № 61-16456св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Онищенко Е. А., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про визнання попереднього договору купівлі-продажу будинку дійсним, стягнення заборгованості та пені за попереднім договором купівлі-продажу будинку.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно з умовами договору відповідач зобов'язався у майбутньому у строк не пізніше 14 вересня 2015 року продати йому, а він зобов'язався купити у нього житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.При укладенні попереднього договору купівлі-продажу будинку на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору він передав відповідачу суму у розмірі 100 дол. США.17 серпня 2015 року на прохання відповідача він передав ще 200 дол. США, що підтверджується розпискою.Зазначені суми в загальному розмірі 300,00 дол. США були грошовим внеском у рахунок укладання основного договору купівлі-продажу будинку.Згідно з пунктом 3.5. попереднього договору він провів будівельно-ремонтні роботи приватної садиби відповідача на суму 9 142,00 грн, що свідчить про дійсність досягнутих домовленостей щодо усіх істотних умов договору.Станом на 14 вересня 2015 року відповідач не уклав із ним основний договір купівлі-продажу будинку у зв'язку з відсутністю у нього необхідних документів, що призвело до порушення відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу. 15 вересня 2015 року ОСОБА_5 відмовився повернути грошовий внесок та неустойку у розмірі 30 % із метою подальшої пролонгації укладеного між ними попереднього договору купівлі-продажу будинку.11 листопада 2015 року відповідач взагалі відмовився від укладання основного договору купівлі-продажу будинку на умовах попереднього договору.Такими незаконними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 15 000,00 грн, що полягає в порушенні його намірів перевезти у нове житло його родину, яка зараз знаходиться в Луганській області.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених вимог, просив визнати попередній договір купівлі-продажу будинку укладений між ним та ОСОБА_5 14 червня 2015 року дійсним, розірвати цей договір, стягнути з відповідача витрати з метою придбання будинку в сумі 6 875,00 грн, що є еквівалентом 300,00 дол. США, стягнути витрати за проведенні будівельно-ремонтні роботи приватної садиби в сумі 9 142,00 грн, витрати за проведенні будівельно-ремонтні роботи приватної садиби в сумі 250,00 грн, неустойку (штраф) у сумі 94 500,00 грн, стягнути моральну шкоду в сумі 15 000 грн та судові витрати у справі.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 травня 2016року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Скасовано ухвалу від 18 квітня 2016 року про забезпечення позову.

Додатковим рішенням цього ж суду від 23 серпня 2016 року у задоволенні вимог у частині стягнення витрат за проведення будівельно-ремонтних робіт приватної садиби в сумі 9 142,00 грн та 250,00 грн, стягнення неустойки (штрафу) в сумі 94 500,00 грн, моральної шкоди у розмірі 15 000,00 грн відмовлено.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 своїми діями виконав умови договору, a саме: отримав від ОСОБА_4 300 дол. США, які використав на оформлення документів на житловий будинок. Оскільки відповідач не заперечує, що між сторонами дійсно укладений попередній договір, то підстав для визнання його дійсним немає. При цьому основний договір не укладений через зміну позивачем умов договору в частині вартості будинку, а саме позивач зменшив її до 700 дол. США, а тому відсутня вина відповідача у неможливості укласти основний договір. Вимоги позивача в частині стягнення витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт є необґрунтованими, оскільки відповідач не визнав позов в цій частині, а ОСОБА_4 не надав доказів, які б підтвердили цей факт, тому що оцінка майна зроблена особою, яка не мала на це правової підстави на виконання таких робіт.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем свої вимоги не доведені, а угода фактично між сторонами не відбулася. Невиконання умов попереднього договору купівлі-продажу будинку стала причиною того, що основна угода не відбулася, а тому позов у частині стягнення переданих сум позивачем відповідачу, а також пені задоволенню не підлягають, як не підлягають задоволенню і стягнення витрат на проведення певних будівельно-ремонтних робіт та моральної шкоди, оскільки їх здійснення не передбачено домовленістю між сторонами.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справкасаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та призначити новий розгляд справи в апеляційному суді, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, щовідповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, а тому у зв'язку з тим, що його умови виконувалися, суд на підставі частини другої статті 220 ЦК України повинен був визнати такий договір дійсним. Судом також не застосована частина друга статті 635 ЦК України щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою від укладення основного договору. Не відповідає дійсності висновок суду про те, що він зменшив суму вартості будинку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи та наданий строк на подання заперечення на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п'ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання попереднього договору купівлі-продажу будинку дійсним, стягнення заборгованості та пені за попереднім договором купівлі-продажу будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик