Єдиний номер справи 489/3230/16-ц
Провадження 22-ц812/238/18 Головуючий по 1 інстанції Тихонова Н.С.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2018р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018р.

за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У червні 2016р. ОСОБА_4 пред'явив в інтересах ОСОБА_6 позов до ОСОБА_7, НАСК «Оранта» про відшкодування майнової і моральної шкоди.

Позивач зазначала, що 18.03.2016р. за участю її автомобіля та автомобіля під керуванням відповідача ОСОБА_7 і з вини останнього сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний їй автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Вартість відновлювального ремонту складає 102309,82 грн.

Позивач також зазнала моральної шкоди у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, неможливістю його використання тривалий час і необхідністю ремонту, а відповідач ухиляється від вирішення питання про добровільне відшкодування майнової шкоди, що призвело до погіршення стану здоров'я та атмосфери в сім'ї через нервозність.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з першого відповідача 52309,83 грн. майнової та 10000 грн. моральної шкоди, а з другого відповідача 50000 грн. майнової шкоди.

У травні 2018р. позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. та судові витрати. При цьому жодних підстав для збільшення такої компенсації не було наведено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.09.2018р. провадження у справі в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди до ОСОБА_7 та НАСК «Оранта» закрито.

Рішенням цього ж суду від 04 вересня 2018р. позов задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду, 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 551,20 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7, у поданому відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 є власником автомобіля «Opel Astra H16», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

18.03.2016р. на вул. Кірова та перехресті з вул. Енгельса в м. Миколаєві за участю водія ОСОБА_8, який керував автомобілем «Opel Astra H16», реєстраційний номер НОМЕР_1 та за участю ОСОБА_7, який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 сталась ДТП (зіткнення із задньою частиною іншого транспортного засобу під час руху в одному і тому ж напрямку та по одній і тій же смузі) внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні ушкодження.

За результатами ДТП її учасники склали спільне повідомлення винним у цій пригоді визнав себе ОСОБА_7

У травні 2016р. ОСОБА_6 звернулась до НАСК «Оранта» - страховика заподіювача шкоди за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 квітня 2015р. з повідомленням про вчинення ДТП та заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП, завданої з вини ОСОБА_7

06.03.2017р. між ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_6 укладено Угоду про припинення зобов'язання переданням відступного, за умовами якої сторони встановили, що внаслідок вищевказаної ДТП та пошкодження транспортного засобу сума страхового відшкодування, що підлягає до сплати позивачу складає 49 000 грн.

За висновком судової авто-товарознавчої експертизи №17-348 від 27 грудня 2017р. вартість матеріальної шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП склав 42661,91 грн. станом на час проведення експертизи.

Позивач отримала 49 000 грн. страхового відшкодування, яке сплачено ПАТ НАСК «Оранта» згідно платіжного доручення від 13.03.2017р.

Внаслідок спричиненої з вини ОСОБА_7 ДТП ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням її автомобіля і неможливістю його використання тривалий час за призначенням.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду.

Доводи в апеляційній скарзі щодо розміру компенсації за завдану моральну шкоду не можна визнати обґрунтованими, так як при вирішенні цих вимог суд у повній мірі дотримався положень ст.23 ЦК та врахував глибину душевних страждань позивача внаслідок пошкодження автомобіля, вимушених змін у житті через неможливість його використання за призначенням і необхідності докладання зусиль на його ремонт, ступень вини заподіювача шкоди, який на місці ДТП погодився скласти повідомлення про подію з визнанням себе у ній виним, тобто вжив заходів для прискорення отриманням потерпілим страхового відшкодування, а також вимоги розумності і справедливості.

Аргументи стосовно необхідності збільшення витрат на професійну правничу допомогу до 25840 грн. теж є безпідставними, тому що відповідно до тарифів адвоката (т.1 а.с.217) вартість його послуг за підготовку та подання до суду позовної заяви - 1500 грн.; за ознайомлення із матеріалами справи - 750 грн.; представництво інтересів в судових засіданнях -750 грн., що загалом складає 3000 грн., які і були стягнуті за судовим рішенням. До того ж переважна більшість судових засідань по справі була обумовлена вирішенням вимог про відшкодування майнової шкоди від яких позивач відмовилась.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018р. без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2018р.

Головуючий: Судді: