Справа №489/1194/18
Провадження №2/489/1249/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: судді Рум'янцевої Н.О., із секретарем судових засідань ОСОБА_2, за участю позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання дійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_3 стверджує, що вона з 2001 року є дружиною третьої особи ОСОБА_6, хоча шлюб між ними і не зареєстровано. Мєзєнцев ОМ у 2001 році купив та добудував гараж №287 в АГК «Северний», оформив свідоцтво про право власності на своє імя у 2009 році.

23 січня 2012 році ОСОБА_6 за нотаріальним договором продав гараж ОСОБА_4 Одночасно. У той же день ОСОБА_6 та ОСОБА_4 домовились про те, що ОСОБА_4 поверне гараж через чотири роки шляхом оформлення нотаріального договору дарування на імя позивачки. Цю домовленість оформили простою письмовою розпискою ОСОБА_4

Договір дарування виконано у 2016 році, фактично по настанню умови про сплив чотирьох років

Позивачка вважає, що розписка є попереднім договором до договору дарування.

Втім договір дарування на імя позивачки ОСОБА_4 оформити не може, оскільки на гараж накладений арешт у цивільній справі за позовом до нього ОСОБА_7 про стягнення боргу

Спору щодо належності позивачці гаражу між сторонами немає, відповідач це визнає.

Про порушення свого права на гараж вона дізналася у 2017 році під час консультації у нотаріуса.

Вважає, що відновлення права судом можливе шляхом визнання дійсним договору дарування, укладеного на підставі розписки від 23 січня 2012 року.

Заперечення, пояснення щодо позову:

Відповідачем у встановлений судом строк без поважних причин відзив не надавався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК).

В строк, встановлений судом треті особи пояснення щодо позову не надали (ч. 4 ст. 181 ЦПК).

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою від 12 березня 2018 року за заявою ОСОБА_3 було забезпечено її позов до ОСОБА_4 шляхом накладання арешту на гараж №287 в АГК «Північний».

Ухвалою від 14 березня 2018 року до участі в справі залучена третя особа ОСОБА_8.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини:.

Згідно відмітки у копії паспорту громадянина України ОСОБА_3 її шлюб з ОСОБА_9, зареєстрований 19 вересня 1997 року припинений 05 червня 2001 року.

ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08 січня 2009 року належав гараж №287 в автогаражному кооперативі «Северний».

АГК «Северний» за ідентифікаційним номером 3038258 розташований на території Інгульського району м. Миколаєва (вул. Казарського, 4-А) у відповідності до даних ЄДРПОУ.

На підставі зазначеного права власності ОСОБА_6 оформив у приватного нотаріуса ОСОБА_10 договір 23 січня 2012 року за реєстровим №93 про продаж гаражу ОСОБА_4

Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію від 07 лютого 2012 року, ОСОБА_4 зареєстрував право власності на гараж.

07 грудня 2017 року на даний гараж ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення боргу накладено арешт.

Згідно довідки голови АГК «Северний» від 30 січня 2018 року ОСОБА_6 з 2001 року по січень 2018 року сплачував членські внески за гаражний бокс.

26 січня 2018 року ОСОБА_11 посвідчила нотаріально заяву про надання згоди колишньому чоловікові ОСОБА_4 подарувати ОСОБА_3 придбаний у шлюбі вказаний гараж.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, оцінка наданих доказів, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд звертає увагу, що він надає оцінку лише аргументам які відносяться до суті спору.

Так, за суттю позивачка стверджує що 23 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено у простій письмовій формі попередній договір дарування на її користь, а у 2016 році договір дарування відбувся фактично, без дотримання належної нотаріальної форми.

Цей аргумент та наявні докази не дають підстав для задоволення позову.

Частина 1 ст. 202 ЦК - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 ст. 203 ЦК - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частина 1 ст. 206 ЦК - усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Частина 1, 2 ст. 207 ЦК - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 208 ЦК:

1. У письмовій формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Частина 1 ст. 209 ЦК - правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Частина 2 ст. 215 ЦК - недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Частина 1 ст. 216 ЦК - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно ст. 220 ЦК:

1. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

2. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Стаття 628. Зміст договору

1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 635 ЦК:

1. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 717 ЦК України встановлено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Частиною 2 ст. 719 ЦК передбачено, що договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Тому договір дарування між сторонами у 2016 році укладений не був.

Суд може констатувати, що попереднього договору між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо дарування гаражу не відбулося, оскільки нотаріальна форма не дотримана, права щодо предмету за основним договором може набути лише учасник попереднього договору.

Договір на користь третіх осіб в простій письмовій формі повинен мати реквізити договору, в ньому повинно бути відображене волевиявлення обох сторін та їх підписи.

Розписка не є попереднім договором дарування. Розписка як форма договору прийнятна в договорах зберігання та позики (937,1047 ЦК).

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Втрата ОСОБА_4 можливості подарувати гараж позивачці повязано з розглядом справи щодо нього в суді про стягнення боргу. Після скасування обмеження у праві розпорядження, яке вжито з метою забезпечення зобовязань за позовом, перешкод у вчиненні правочину немає.

Враховуючі викладене, суд вважає позов таким що не підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача, враховуючі приписи п.п 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України відносяться на його рахунок.

На підставі ст. ст. 202, 203, 206-209, 215, 216, 220, 628, 635, 636, 640, 717, 719 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання дійсним договору дарування - відмовити.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії № ЕО429340, виданий Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 02 грудня 1997 р..

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 Б, кв. 80.

Третя особа: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії ЕО 382916, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 16 жовтня 1997 р.

Третя особа: ОСОБА_8, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «31» травня 2018 року.