Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивач - ОСОБА_2

Відповідачі - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Злато банк», Фонд гарантування фізичних осіб

Третя особа - Приватне підприємство «Мост-ріал»

розглянувши апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2017 року, суддя Маслюк Н.В.; час, місце ухвалення і дата складання повного тексту: 09 жовтня 2017 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати її вкладником та кредитором АТ «Златобанк» відповідно до договорів банківського вкладу НОМЕР_1 від 11.12.2014 р. та №078745 від 13.01.2015 р. та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Златобанк» включити її до переліку осіб по АТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити їй грошові кошти в розмірі 80 100,00 грн. за розміщені вклади та 6 555,03 грн. процентів по них.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що вона є вкладником АТ «Златобанк», в якому відкрито рахунки НОМЕР_1 від 11.12.2014 р. та №078745 від 13.01.2015 р., на яких міститься 80 100 грн.

Як зазначає позивач, 13.05.2015 року розпочалась процедура ліквідації АТ «Златобанк», а з 20.05.2015 року розпочато виплати вкладникам банку через банк - агент АТ «Ощадбанк». При зверненні до банку їй було відмовлено у виплаті коштів з тих підстав, що вона не включена до реєстру вкладників АТ «Златобанк».

ОСОБА_2 вказує, що 24.04.2015 року вона звернулась до уповноваженої особи особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із вимогою про включення її до реєстру вкладників банку АТ «Златобанк», на що отримала відповідь про те, що питання внесення змін до вказаного переліку відноситься до компетенції уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк» (а.с.10 т.1).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладами НОМЕР_1 від 11.12.2014 року, №078745 від 13.01.2015 року у ПАТ «Златобанк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що вимога позивача про визнання її вкладником не є належним способом захисту прав. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Апелянт вказує, що операції по залученню, поповненню та зарахуванню коштів на депозитний рахунок позивача є нікчемними згідно ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки полягають у виведенні коштів юридичної особи ПП «Мост-Ріал», які не підлягають поверненню за рахунок Фонду.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що транзакції щодо перерахування коштів з рахунку ПП «Мост-Ріал» на користь позивача призводять до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, зокрема, збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду.

Окрім того, заявник посилається на те, що оскільки рішення про виведення банку з ринку скасовані, у Фонду відсутні повноваження на вчинення будь-яких дій щодо АТ «Златобанк» відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому у позивача наразі відсутнє право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом на спірну суму за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін позивачем не подавався.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином. Відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, відтак апеляційний суд ухвалив розглядати справу у відсутність нез»явившихся учасників справи.

За приписами частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено наступне.

11 грудня 2014 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_2 укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб НОМЕР_1 (Договір банківського вкладу), за умовами якого банк відкрив вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 для зберігання грошей в сумі 145 000 грн. і здійснення комплексного банківського обслуговування.

Відповідно до п. 2.5-2.7 договору відкрито рахунок НОМЕР_2 для зарахування процентів з процентною ставкою 16,5% річних зі строком вкладу до 09.01.2015.

Як убачається з матеріалів справи, а саме з квитанції №194662 від 11.12.2014 р., ОСОБА_2 внесла на рахунок ПАТ «Златобанк» 145 000 грн. З виписки по угоді НОМЕР_1 від 11.12.2014 року убачається, що позивач на даний рахунок 12.12.2014 року внесла додатково 45 000 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, з моменту укладення вказаного договору ОСОБА_2 було знято кошти з рахунку НОМЕР_2 на загальну суму 110 000 грн.

13 січня 2015 року на залишок коштів, що обліковувалися на рахунку НОМЕР_2, між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_2 було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №078745 (Договір банківського вкладу), згідно якого банк відкрив вкладнику вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2 для зберігання грошей в сумі 80 100 грн. і здійснення комплексного банківського обслуговування.

У відповідності до п. 2.5-2.7 договору відкрито рахунок НОМЕР_2 для зарахування процентів з процентною ставкою 17% річних зі строком вкладу до 13.02.2015 (т.1 а.с.7).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 30 від 13 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в АТ «Златобанк» та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 48 від 13 лютого 2015 року призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 99 від 13 травня 2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 156 від 13 травня 2015 року призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк».

Листом АТ «Златобанк» від 29 квітня 2015 року ОСОБА_2 повідомлено про те, що вона не включена до реєстру вкладників банку у зв'язку з виявленням нікчемних правочинів.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в листі від 25 серпня 2016 року повідомив ОСОБА_2 про те, що в переліку, переданому до Фонду гарантування уповноваженого особою, інформація про її вклади відсутня. Питання внесення змін до вказаного Переліку відноситься до компетенції повноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк».

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що договори банківського вкладу від 11 грудня 2014 року № 076958 та від 13 січня 2015 року № 078745 є правомірними, оскільки не передбачають передачу майна з метою надання позивачу переваг, не встановлених законодавством, тобто позивача безпідставно не було включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними, оскільки обов'язок виплатити кошти у Фонду виникне після подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» додаткової інформації щодо ОСОБА_2 як вкладника.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов»язання виплатити кошти не оскаржується, а отже і не підлягає перегляду апеляційним судом.

Проте, з рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 99 від 13 травня 2015 року розпочато процедуру ліквідації АТ «Златобанк» та наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 156 від 13 травня 2015 року призначено ОСОБА_3 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк».

Наказом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 241 від 15 травня 2017 року призначено ОСОБА_4 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Златобанк».

АТ «Златобанк» в листі від 28 травня 2015 року повідомив позивача про те, що останній не включений до реєстру вкладників банку у зв»язку з виявленням нікчемних правочинів.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в листі від 10 серпня 2015 року повідомив позивача про те, що в переліку, переданому до Фонду гарантування уповноваженого особою інформація про його вклади відсутня.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що договори банківського вкладу від 11 грудня 2014 року та від 13 січня 2015 року є правомірними, оскільки не передбачають передачу майна з метою надання позивачу переваг, не встановлених законодавством, тобто позивача безпідставно не було включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними, оскільки обов'язок виплатити кошти у Фонду виникне після подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» додаткової інформації щодо ОСОБА_5 , як вкладника.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов»язання виплатити кошти не оскаржується.

З рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 77 Закону України « Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За змістом ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів, інших документів від імені банку.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації та є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Апеляційним судом встановлено, що доказів про внесення до реєстру відомостей про припинення АТ «Златобанк» надано не було.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» не є належним відповідачем по справі, оскільки лише діє від імені банку. Відомості про ліквідацію АТ «Златобанк» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесені, проте банківська установа до участі у справі як відповідач не залучена.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, слід скасувати з відмовою в задоволенні позову в цій частині, оскільки уповноважена особа Фонду не є належним відповідачем в даній справі, тобто відсутня сторона у цивільному процесі.

Зважаючи, що апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо заміни первісного відповідача належним відповідачем, або залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання особи вкладником банку та стягнення коштів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:Судді:

Повний текст постанови виготовлено 20 березня 2018 року.