Постанова

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 426/6614/17

провадження № 61-1359св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Куземівська сільська рада Сватівського району,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Лозко Ю. П., Авалян Н. М., Єрмакова Ю. В.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Куземівської сільської ради Сватівського району про визнання права власності у порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік

ОСОБА_4 - ОСОБА_5. ОСОБА_4 є спадкоємицею першої черги. Інші спадкоємці від прийняття спадкового майна відмовились у встановленому законом порядку.

За життя ОСОБА_5 набуто право власності на спірне нерухоме майно, яке на теперішній час складає спадкову масу, а відтак позивач вважала, що воно підлягає передачі їй у власність у порядку спадкування.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 липня 2017 року, виданою приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Матвієвським Д. В., позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спірні об'єкти нерухомого майна через те, що право власності на спірні об'єкти нерухомого майна не зареєстроване.

ОСОБА_4 вважала, що спірні об'єкти нерухомого майна фактично належали на праві приватної власності її чоловіку - ОСОБА_5, тому після його смерті складають спадкову масу.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4 на підставі положень статей 1216, 1268 ЦК України просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на нежиле приміщення, контору (2-й поверх), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 281,6 кв.м; нежитлову споруду - ЗАВ літ. «Б», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 132,9 кв.м; нежитлову будівлю - ангар, що розташований за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 897,2 кв.м; нежитлову будівлю - вагову з навісом літ. «А», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 117,2 кв.м; нежитлову будівлю - майстерню вантажний гараж, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 342,0 кв.м; нежитлову будівлю - склад, що розташований за адресою: АДРЕСА_4, загальною площею 897,2 кв.м.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 13 вересня

2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Куземівської сільської ради Сватівського району про визнання права власності у порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на нежиле приміщення, контору (2-й поверх), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 281,6 кв.м; не житлову споруду - ЗАВ літ. «Б», що розташована за адресою: Луганська область АДРЕСА_2 загальною площею 132,9 кв.м; не житлову будівлю - ангар, що розташований за адресою: Луганська область АДРЕСА_3, загальною площею 897,2 кв.м; не житлову будівлю - вагову з навісом літ. «А», що розташована за адресою: Луганська область АДРЕСА_2 загальною площею 117,2 кв.м; не житлову будівлю - майстерню вантажний гараж, що розташована за адресою: Луганська область АДРЕСА_3, загальною площею 342,0 кв.м; не житлову будівлю - склад, що розташований за адресою: Луганська область АДРЕСА_3, загальною площею 897,2 кв.м.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірне нерухоме майно належало на праві власності ОСОБА_5, а тому спірне майно складає спадкову масу та підлягає передачі у власність ОСОБА_4 на праві спадкування за законом.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2017 року апеляційну скаргу Куземівської сільської ради Сватівського району задоволено.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 13 вересня

2017 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Куземівської сільської ради Сватівського району про визнання права власності у порядку спадкування відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що до участі у справі не залучено всіх належних відповідачів.

22 грудня 2017 року ОСОБА_4через засоби поштового звʼязку подано касаційну скаргу

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2017 року та залишити в силі рішення Сватівського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що спірне майно дійсно віднесено за відповідним переліком майна пайового фонду саме до пайового фонду КСП ім. Фрунзе і підлягало розпаюванню.

Свідоцтва про право власності на майновий пай членів КСП ім. Фрунзе, як єдиний належний доказ власності члена підприємства на майновий пай, до справи не надані.

Розпаювання майна КСП ім. Фрунзе станом на дату розгляду спору не здійснене, пайщики в КСП ім. Фрунзе відсутні взагалі, свідоцтва про право власності на майновий пай жодній особі - не видавались.

Апеляційним судом не враховане, що спірне майно, яке є предметом спору, до моменту його розпаювання (яке і зараз не проведене) вже вибуло на законних підставах з власності КСП ім. Фрунзе за відповідними цивільно-правовими угодами, дійсність яких у передбачений спосіб не оспорено.

Наявний у справі сертифікат про дольовий фонд працівника не є передбаченим законом документом що посвідчує право власності члена колективного підприємства на майновий пай. Форма та саме існування цього документа законом не передбачені. Цей долучений до справи сертифікат нічого не підтверджує.

29 січня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

06 лютого 2018 року Куземівською сільською радою Сватівського району Луганської області до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду подано відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу

ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2017 року без змін.

26 лютого 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер

ОСОБА_5, з яким позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_4 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка. Інші спадкоємці відсутні. Заповіту спадкодавець на залишив.

За життя ОСОБА_5 був єдиним засновником, власником та директором

ПП АФ «Куземівська».

15 травня 2001 року між ПП АФ «Куземівська» та КСП ім. Фрунзе був укладений договір уступки боргу, за умовами якого ПП «Агрофірма «Куземівська» прийняла на себе зобов'язання погасити заборгованість КСП ім. Фрунзе із виплати заробітної плати, а КСП ім. Фрунзе зобов'язалося передати у власність ПП АФ «Куземівська» вище зазначене майно щодо якого виник спір.

Майно було передано відповідно до актів прийому-передачі майна від

КСП ім. Фрунзе до ПП АФ «Куземівська».

20 січня 2005 року ОСОБА_5 як одноособовий засновник, власник та директор ПП АФ «Куземівська» прийняв рішення № 1 про виділення із складу ПП АФ «Куземівська» спірного нерухомого майна та передачу собі у власність.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи не містять доказів того, що спірне майно належало спадкодавцеві на праві власності.

А тому відсутні підстави для визнання права власності за ОСОБА_4 на спадкове майно.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені ОСОБА_4 у касаційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За змістом статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстав для скасування судового рішень немає.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська