Справа № 697/573/18
Провадження № 2/697/364/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований також син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позинаючи з 01.08.2015 відповідач за місцем реєстрації не проживає. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як він не проживає в даному приміщенні понад 1 рік. В добровільному порядку ОСОБА_4 не знявся з реєстраційного обліку.

Просить суд визнати ОСОБА_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 59 в будинку № 47 по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі Черкаської області та встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_4, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали заявлений позов, просили його задоволити.

Належно повідомлений через оголошення на сайті судової влади відповідач ОСОБА_4, в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення учасників процесу суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2013, квартира за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 2790 від 27.12.2012 (а.с.7).

З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2060 від 03.04.2018 вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (син) (а.с.16).

З актів фактичного проживання осіб № 547 від 19.10.2016, № 302 від 24.05.2017 та № 303 від 30.05.2018, складених мешканцями житлового будинку № 47 по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що вони засвідчили фактичне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8, а ОСОБА_4 з 01.08.2015 і по даний час не проживає, проживає в м. Києві (а.с.8,9,25).

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в будинку понад рік, не надав доказів поважності причин не проживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 71-72, 156 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 59 в будинку № 47 по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі Черкаської області.

Встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що воно є підставою для реєстраційного відділу виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області для зняття з реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, як такого, що втратив право користування цим жилим приміщенням, без надання паспорта.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_9

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/573/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_9