Номер провадження: 22-ц/785/3059/18
Номер справи місцевого суду: 497/1216/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Сідлецької Ю.С.

з участю: позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 07 листопада 2017 року (суддя Раца В.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки і додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

16.08.2017 року ОСОБА_2 звернулась із позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: щорічно по 8 225 гривень додаткових витрат на період навчання або до досягнення 23/х років і аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на період навчання або до досягнення донькою 23/х років.

Позов обґрунтовано тим, що 27.08.1999 року, на підставі свідоцтва встановлено батьківство відповідача стосовно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2001 року, відповідач, на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.09.2001 року, а також на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2016 року сплачував на утримання доньки по 1/6,1/4 та 1/7 частині з усіх видів заробітку до повноліття доньки.

Дитина досягла повноліття, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання і позивачка, як мати, несе всі витрати з оплати за навчання дитини та проживання у гуртожитку, крім того у звязку із навчанням, донька потребує матеріальної допомоги від батьків, у тому числі і від батька.

Посилаючись на те, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини на період її навчання, а також брати участь у додаткових витратах на утримання дитини, позивачка просила позов задовольнити.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.11.2017 року позов задоволено частково: суд стягнув з відповідача на користь позивачки додаткові витрати на навчання доньки у розмірі 6 000 гривень і аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/5 частині з усіх видів заробітку, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання або до досягнення нею 23/х років.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі відповідач просить: рішення суду від 07.11.2017 року у частині стягнення додаткових витрат скасувати і відмовити у стягненні додаткових витрат у розмірі 6 000 гривень, а рішення суду у частині стягнення аліментів змінити, визначивши аліменти у розмірі 1/7 частини на період навчання дитини і звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на незаконність рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга відповідача зазначає наступне: обов'язок батьків утримувати доньку, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги повинен вирішуватись лише у спосіб сплати аліментів, а не стягнення додаткових витрат; при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження; у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням до досягнення нею 23/х років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, тому суд необґрунтовано стягнув додаткові витрати; стягнення на утримання доньки на період навчання щомісячно по 1/5 частині поставить у значно гірше становище ще 2/х дітей, на яких відповідач сплачує 2/7 частин доходу, що призведе до порушення права рівності дітей; суд не взяв до уваги, що відповідач повинен утримувати матір 2/х неповнолітніх дітей, крім того, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї непрацездатної матері і братка інваліда 3 групи та не взяв до уваги стан його здоровя, зокрема тяжкість його захворювання; як учасник бойових дій, він звільнений від сплати судового збору.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивачка не скористалась правом надати відзив, заперечення або пояснення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої та судом апеляційної інстанцій встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

27.08.1999 року, на підставі свідоцтва встановлено батьківство відповідача стосовно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2001 року, відповідач, на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.09.2001 року, а також на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2016 року сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 спочатку по 1/6, потім по 1/4, а у подальшому по 1/7 частині з усіх видів заробітку до повноліття доньки (а.с.7,8,9а-14).

З 01.09.2016 року ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання (а.с.15).

За договором про надання освітніх послуг, плата за навчання ОСОБА_4 за період з 2016 року по 2020 рік становить 48 000 гривень, по 12 000 гривень за 4 курси навчання (а.с.16,17).

09.08.2016 року і 31.01.2017 року позивачка сплатила за навчання доньки на першому курсі, тобто за період з вересня 2016 року по червень 2017 року, всього 12 000 гривень (а.с.18).

26.07.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька позивачки і відповідача досягла повноліття.

Між сторонами виникли правовідносини, які випливають із обовязку матері, батька утримувати дитину, у тому числі повнолітню дитину, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 у частині стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 6 000 гривень виходив з того, що вимоги у цій частині ґрунтуються на законі і є доведеними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України).

З матеріалів справи вбачається, що, відповідач, з 2001 року на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 28.09.2001 року, а у подальшому на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.01.2016 року сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 по 1/6 і 1/4 частині, а з січня 2016 року у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку до повноліття доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

До досягнення повноліття, у вересні 2016 року неповнолітня ОСОБА_4 поступила на навчання до вищого навчального закладу, в якому до цього часу навчається на денній формі навчання (а.с.15).

За договором про надання освітніх послуг від 03.08.2016 року № 16-ДП01011, плата за навчання неповнолітньої ОСОБА_4 за перший курс навчання з вересня 2016 року по червень 2017 року становила 12 000 гривень (а.с.16,17).

При цьому, згідно п.п. 5.3 договору від 03.08.2016 року № 16-ДП01011, плата за навчання має вноситись протягом 5 днів після видання наказу ректора про зарахування, щороку або за 1 семестр поточного навчального року до 01 вересня поточного навчального року, за 2 семестр поточного навчального року до 01 лютого поточного навчального року (а.с.16 зворот).

09.08.2016 року і 31.01.2017 року, у встановлені договором від 03.08.2016 року № 16-ДП01011 строки, позивачка сплатила за навчання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на першому курсі (за 2 семестри поточного навчального року), тобто за період з вересня 2016 року по червень 2017 року, всього 12 000 гривень (а.с.18).

Зважаючи на те, що батьки зобов'язані утримувати дитину, при цьому, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину (відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітньої з 29.01.2016 року у розмірі 1/7 частини з усіх видів його заробітку), зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, у даному випадку, до досягнення повнолітня дитина поступила на навчання до вищого навчального закладу і у звязку із її навчанням виникли додаткові витрати з оплати за навчання на 1 курсі вищого навчального закладу у розмірі 12 000 гривень, які документально підтверджені, суд першої інстанції, відповідно до ст. 185 СК України, дійшов правильного висновку про те, що відповідач разом із позивачкою повинен брати участь у додаткових витратах на дитину в період з вересня 2016 року по червень 2017 року у розмірі 6 000 гривень.

Суд першої інстанції задовольняючи позов частково у частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання виходив з того, що право на отримання повнолітньою аліментів, у даному випадку, ґрунтується на законі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині.

Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192, 194-197 СК України (ст. ст. 199, 200, 201 СК України).

Висновок суду про те, що відповідач зобовязаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання відповідає обставинам справи і вимогам закону.

ОСОБА_1 з тим, висновок суду, що відповідач може надавати матеріальну допомогу щомісячно на період навчання доньки у розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку суперечить дійсним обставинам справи.

Встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами, що відповідач з 29.01.2016 року зобовязаний сплачувати аліменти на утримання 2/х малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 2/7 частин з усіх видів заробітку до повноліття дітей (а.с.12,13,97,98).

За таких обставин, стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку поставить інших двох неповнолітніх дітей у більш скрутне матеріальне становище порівняно із повнолітньою дитиною, що є неприпустимим.

Зважаючи на викладене, рішення суду у частині стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки підлягає зміні з 1/5 частини до 1/7 частини з усіх видів заробітку відповідача без вказівки про стягнення аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (прожитковий мінімуму встановлюється для дітей віком до 6 років і від 6 до 18 років), оскільки донька є повнолітньою особою.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідача у скарзі про те, що: обов'язок батьків утримувати доньку, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги повинен вирішуватись лише у спосіб сплати аліментів, а не стягнення додаткових витрат; при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження; у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звязку із навчанням до досягнення нею 23/х років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, тому суд необґрунтовано стягнув додаткові витрати; суд не взяв до уваги, що відповідач повинен утримувати матір 2/х неповнолітніх дітей, крім того, відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання непрацездатної матері і брата інваліда 3 групи і не взяв до уваги стан його здоровя, зокрема тяжкість його хвороби; як учасник бойових дій, він звільнений від сплати судового збору, - не заслуговують на увагу з таких підстав.

Додаткові витрати у розмірі 6 000 гривень підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 185 СК України, оскільки зазначені додаткові витрати мали місце в той час, коли дитина була неповнолітньою, при цьому, відповідач сплачував аліменти в період з вересня 2016 року по червень 2017 року на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку без врахування додаткових витрат на її навчання.

Із досягненням ОСОБА_4 26.07.2017 року повноліття, остання дійсно втрачає право на стягнення додаткових витрат з підстав ст. 185 СК України, оскільки обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у звязку з цим потребують матеріальної допомоги регулюється главою 16 СК України і такий обвязок здійснюється у спосіб сплати аліментів, які визначаються з врахуванням вартості навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання матері неповнолітніх дітей відповідача до досягнення дітьми 6 років, а також доказів того, що брат відповідача, який є інвалідом 3 групи, знаходиться на утримання відповідача.

Мати відповідача є непрацездатною за віком, отримує матеріальну допомогу щомісячно у вигляді пенсії, при цьому відповідач за своїм матеріальним становище може надавати їй необхідну матеріальну допомогу.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, за станом здоровя є непрацездатною особою.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки відповідач не приймав участі у додаткових витратах на навчання неповнолітньої доньки, а після досягнення нею повноліття має обовязок надавати матеріальну допомогу на її утримання на період навчання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про захист порушеного права особи, яка звернулась за захистом до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції).

Зважаючи на те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 6 000 гривень, рішення суду у цій частині підлягає залишенню без змін.

Правильним є і висновок суду про стягнення судових витрат з відповідача у вигляді судового збору, оскільки відповідно до ст. 5 п. 13 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій лише у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

У даному випадку, справа не повязана з порушенням прав відповідача ОСОБА_3, як учасника бойових дій.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції у частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення у цій частині у новій редакції, оскільки висновок суду про стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Підставами для зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ст. 141 ч.ч.1.6 СК України).

Зважаючи на те, що позивачка за вимогами про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, судові витрати відповідача у вигляді сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів у розмірі 704 гривень (судове рішення змінено судом апеляційної інстанції) компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.п.1,2, 375, 376 ч.1 п.п.3,4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 07 листопада 2017 року у частині стягнення додаткових витрат у розмірі 6 000 гривень і судових витрат залишити без змін.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 07 листопада 2017 року у частині стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку змінити, виклавши резолютивну частину рішення у цій частині у новій редакції:

Позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої доньки задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІІН №) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ІІН № НОМЕР_1) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 16.08.2017 року і на період навчання або до досягнення нею 23/х річного віку.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 25.05.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6