Справа № 463/3056/18
Провадження № 2/463/1448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П.,

представника відповідача ОСОБА_1

примусового виконання рішень Управління

ДВС ГУЮ у Л/о ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника третьої особи

ПАТ "Державний експортно

-імпортний банк України" ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Державного підприємства "Система електронних торгів арештованим майном" Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк в м. Львові", приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсним свідоцтва права власності, -

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, просить визнати недійсними електронні торги, що відбулися 17.01.2018 з реалізації предмету іпотеки: житлового будинку загальною площею 380 км.м., та земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:001:0028), що знаходиться за адресою м. Винники, вул. Лісна,15; визнати недійсними протокол проведення електронних торгів №311793 від 17.01.2018 з реалізації предмету іпотеки, акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 20.02.2018 про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні ВП №40409245 та визнати недійсним свідоцтво від 13.03.2018 про посвідчення приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 права власності ОСОБА_3 на житловий будинок №15, за адресою: м. Львів-Винники, вул. Лісна, зареєстрованого в реєстрі 13.03.2018 за №317.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що позивачу належав на праві приватної власності будинок за адресою м. Винники, вул. Лісна, 15 і земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:001:0028) за тією ж адресою. 15. 17.01.2018 Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України на підставі заявки державного виконавця ВПВР УДВС ГТЮ У Львівській області було проведено електронні торги (реєстраційний номер лоту 191667) за наслідками яких складено протокол №311793 від 17.01.2018 року про реалізацію належного позивачу майна за ціною 4 410 000,00 грн.

На думку позивача, дії відповідачів з проведення вказаних електронних торгів є незаконними, а електронні торги, проведені 17.01.2018 року житлового будинку загальною площею 380 км.м. та земельної ділянки площею 0,1000 га, щознаходяться за адресою м.Львів, вул. Лісна, 15 та протокол проведення електронних торгів №3111793 від 17.01.2018 року підлягають визнанню недійсними, оскільки суперечать приписам ч.1 ст.28, ч.3 ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження», тому що боржник не повідомлявся належним чином про відкриття виконавчого провадження ВП №40409245 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/487/2012 виданого 26.04.2013 року Личаківський районним судом м. Львова та зведеного виконавчого провадження ВП №50241212, яке веде відділ примусового виконання рішень управління юстиції у Львівській області, та взагалі за весь період вчинення виконавчих дій боржник належним чином не повідомлявся про здійснення виконавчих дій в ході виконавчого провадження.

Крім того, позивач посилається на норми ч.5 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» та ч.4 п.2 розділу 7 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, оскільки боржник належним чином не повідомлялась про результати визначення вартості чи оцінки майна, що потягнуло за собою порушення права боржника на оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна.

Вважає, що примусова реалізація належного їй на праві власності нерухомого майна є незаконною, оскільки суперечить нормам Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №201/5 від 29.09.2016 року та положенням Цивільного кодексу України.

Названі підстави в сукупності вплинули на результати торгів та порушили права і законні інтереси позивача, а тому є підставою для їх визнання недійсними.

Ухвалою суду від 19.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 31.07.2018 суд ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області скерував на адресу суду 12.07.2018 року відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнає з наступних підстав. Щодо посилання позивача на неповідомлення належним чином боржника про відкриття виконавчого провадження та про здійснення будь яких виконавчих дій в ході виконавчого провадження, вважає такі необґрунтованими. Посилається на ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяв на час вчинення виконавчих дій). Зазначає, позивачу надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою м.Винники, вул. Лісна, 15, яка є зазначеною у виконавчому документі. Вказана адреса не заперечується й самим боржником, як місце проживання. В матеріалах виконавчого провадження відсутня заява боржника про зміну його місця проживання чи клопотання про скерування йому матеріалів виконавчого провадження за іншою адресою. Отже, матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що державними виконавцями не було порушено норм закону щодо надсилання документів виконавчого провадження боржнику.

Щодо порушення права боржника на оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна, представник виконавчої служби посилається на те, що на адресу сторін виконавчого провадження (боржника) скеровувались повідомлення про визначення вартості майна від 19.08.2014, 30.03.2016, 30.06.2016, 29.08.2016, 11.10.2017) Крім того, в матеріалах виконавчого провадження наявна довіреність на представництво інтересів ОСОБА_8 ОСОБА_9- ОСОБА_10, який 13.09.2017 року ознайомився із матеріалами виконавчого провадження. Станом на день реалізації майна від представника не надходило жодних заперечень, скарг чи позовів на адресу відділу. На основі викладеного вважають позовні вимоги надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Третя особа Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк в м. Львові" скерувала на адресу суду пояснення від 18.07.2018. Просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем жодних доказів (документів), які підтверджували його твердження щодо неповідомлення належним чином боржника про відкриття виконавчого провадження та про результати визначення вартості чи оцінки арештованого майна, а також не дотримання вимог ч.4 п. 2 розділу 7 Порядку, не надано суду.

Звертає увагу суду, що за період із дати відкриття виконавчих проваджень, 30.10.2013 та 07.08.2014 відповідно і по сьогоднішній день, боржником в супереч вимогам норм Закону України «Про виконавче провадження», жодного разу не виконано вимог державного виконавця щодо самостійного виконання Виконавчих документів в строк, встановлений державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження на підставі виконавчих документів. А тому судові рішення Личаківського районного суду м. Львова у справа №2/1312/487/2012 та №2/463/472/14, які набрали законної сили, про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 на користь АТ «Укрексмібанк», в супереч вимогам норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів», про обовязковість виконання судових рішень, станом на сьогоднішній день є невиконаними.

Третя особа приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 скерувала на адресу суду пояснення від 20.07.2018 року. Проти позову заперечує, підтверджує, що дійсно 13 березня 2018 року №317 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів на імя ОСОБА_3 та проведено за ним державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Свідоцтво було видано на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки ОСОБА_2, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_11 20.02.2018. Свідоцтво видане з дотриманням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, Законів України «Про нотаріат», «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», Цивільного кодексу України. Крім того, просить розглядати справу за його відсутності.

10.08.2018 надійшов відзив від відповідача - Державного підприємства "Система електронних торгів арештованим майном", згідно з яким відповідач не погоджується з позовною заявою та вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Крім того посилається на позицію викладену в п.43 постанови Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №910/10136/17, відповідно до якої дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не спростовують правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження. А відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Оскільки позивач не довів належними доказами, те що відбулось порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів, ці порушення вплинули на результати торгів та законні інтереси позивача порушенні під час торгів, просить в задоволенні позову відмовити. Розгляд справи проводити за відсутності представника ДП «Сетам».

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 подав письмові пояснення 23.10.2018 в яких зазначає, що дії державних виконавців у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Така процесуальна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 24.10.2012 року у справі №6-116цс12 та 26.12.2012 року у справі №6-140цс12, від 26.08.2014. Враховуючи наведене просить суд відмовити у задоволенні позову.

Належним чином повідомлений позивач, його представник в судове засідання не зявилися, неодноразово подавали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності. Одночасно, судом у відповідності до ч.3 ст.44 ЦПК України залишено без розгляду клопотання представника позивача про оголошення перерви для ознайомлення із матеріалами справи, як таке, що містить ознаки зловживання процесуальними правами та спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи, оскільки справа розглядається судом тривалий час, за цей час позивач неодноразово належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, мала достатньо часу для ознайомлення із матеріалами цивільної справи, більш того усі судові рішення оформлені окремими процесуальними документами нею отримувалися шляхом надсилання на вказану нею електронну адресу.

Представник відповідача ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Л/о ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 -ОСОБА_4, та представник третьої особи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" ОСОБА_5 в судовому засіданні 26.10.2018 заперечили проти задоволення позовних вимог, підтримали свої письмові заперечення.

Третя особа Державного підприємства "Система електронних торгів арештованим майном" Міністерства юстиції України та приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 скерували на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено, що 30.10.2013 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Л/о було відкрито виконавче провадження ВП №40409245 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/487/2012 виданого 26.04.2013 Личаківським районним судом м. Львова про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на користь ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» заборгованість за кредитними договорами в розмірі 735985, 38 доларів США та 1080017,96 грн. та 2823,00 грн. судового збору.

15.02.2016 постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Л/о у виконавчому провадженні ВП №40409245, виконавче провадження ВП №40409245 з примусового виконання виконавчого листа №2/1312/487/2012 виданого 26.04.2013 Личаківським районним судом м. Львова, було приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП №50241212, яке веде відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Л/о (а.с.236).

Державним виконавцем було скеровано запит у відділ адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області про підтвердження місця реєстрації ОСОБА_6, відповідно до відповіді якого така адреса: м.Львів-Винники, вул.Лісна, 15 (а.с.90).

Відповідно декларації про доходи та майно боржника фізичної особи ОСОБА_13 вказала своє місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.93).

18.07.2017 ПП Оціночна компанія АПЕКС було здійснено експертну оцінку будинку за адресою м.Львів-Винники, вул.Лісна, 15 і земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою м.Львів-Винники, вул.Лісна, 15, що на праві приватної власності належать ОСОБА_14, про що складено висновок про вартість майна, у відповідності до якого, станом на 13.07.1017 вартість вище зазначеного майна склала 4 406 000 гривень (а.с.111)

Державним виконавцем відповідно до ст. 28, 57 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонам виконавчого провадження (рекомендованим листом) були надіслані постанови про відкриття виконавчого провадження та інші документи виконавчого провадження, в тому числі повідомлення про вартість майна, звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна, а також роз'яснено порядок оскарження таких результатів. (а.с.81,84,88,98,102,106, 110).

Відповідно до ст.28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини девятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається із виконавчого документа, адреса боржника ОСОБА_8 ОСОБА_9А вказана м/Львів-Винники, вул. Лісна,15 (а.с.216).

Окрім того, така ж адреса вказана у поданій позивачем декларації про доходи та майно боржника ОСОБА_15 (а.с.93-96)

Як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10 подавав заяву 08.09.2017 про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №40409245, №4427087, №53374122, відповідно до відмітки на такій, ознайомився 13.09.2017 року (а.с.113).

Також, сама позивач подала заяву про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, з якими ознайомилась 22.01.2018 року (а.с.115).

З врахуванням наведеного слід прийти до обґрунтованого висновку про те, що позивач, як боржник у виконавчому провадженні, повідомлялася про вчинення виконавчих дій належним чином за наявною адресою у виконавчому документі, і цю ж адресу позивач зазначала у своїх зверненнях до державного виконавця. А тому підстав для визнання в цій частині дій державного виконавця протиправними суд не вбачає.

Крім цього, умови та порядок виконання рішень судів і інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання й компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення електронних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими повинен визначатися порядок проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_10 України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов'язки суб'єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ "Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення десятиденного строку для подання заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна, у разі відсутності таких заперечень готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, і направляє його начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі до Системи для проведення реалізації майна.

11.10.2017 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження копію висновку незалежної оцінки майна, для ознайомлення (а.с.110)

Оскільки позивач не подавала жодних заперечень проти визначення вартості (оцінки) майна, державним виконавцем було сформовано пакет документів щодо подальшої передачі на реалізацію нерухомого майна, що належить ОСОБА_14

Відповідно до частини першої статті 61 Закону Украй «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до частини другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Також, наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 було затверджено Порядок реалізації арештованого майна.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, державне підприємство «СЕТАМ» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних , що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом.

Так, позивач, на обґрунтування вимог посилається на ту обставину, що спірні електроні торги було проведено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо належного повідомлення позивача, як боржника у виконавчому провадженні, про оцінку спірного майна.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правила проведення електронних торгів визначені в Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року (далі Порядок).

Цим Порядком визначено, що прилюдні торги це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (розділ 1 Тимчасового порядку), та передбачено певні правила проведення цих торгів, а саме: по- перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна тощо) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 5); і, по- третє, правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділи 6, 8)

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна - на електронних торгах, а отже, є правочином.

Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру електронних (прилюдних) торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги.

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першою ст.215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов'язковою умовою правомірності правочину.

Приписами ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Протокол електронних торгів з повною інформацією про переможця торгів є підставою для складання державним виконавцем акту про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов'язків, у зв'язку з чим торги є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України.

З огляду на це, порушення встановлених Порядком прав проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів.

Пунктом 1 Розділу ІІ Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 3, 5, 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як вбачається з висновку про вартість майна, він складений 18.07.2017 суб'єктом оціночної діяльності ПП «Оціночна компанія «АПЕКС» та на день проведення торгів даний висновок був дійсний.

11.10.2017 державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження копію висновку з незалежної оцінки майна, для ознайомлення (а.с.110)

Крім того твердження позивача про те, що їй було не відомо про такий висновок спростовуються матеріалами справи, а саме заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 (а.с.113). Також, сама позивач подала заяву про ознайомлення з матеріалами зведеного виконавчого провадження, з якими ознайомилась 22.01.2018 року (а.с.115)

Відповідно до ч.8 ст.19 закону України «Про виконавче провадження» особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Позивач, будучи боржником у виконавчому провадженні, не реалізувала своє право на оскарження висновку про оцінку майна, тому її незгода з таким не може слугувати підставою для визнання результатів торгів недійсними.

Окрім того, щодо дій державного виконавця при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо надсилання документів, не стосуються правил проведення прилюдних торгів та є такими, що мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Реалізація вказаного майна відбувалась в рамках виконавчого провадження шляхом проведення електронних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджений наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5.

Так, 17.01.2018 Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України відповідно до вимог вказаного вище Порядку у період з 09:00 год. по 18:00 год. проведено електронні торги з реалізації лоту №255608, а саме: житлового будинку загальною площею 380 км.м., та земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:001:0028), що знаходиться за адресою м.Винники, вул.Лісна,15.

Згідно протоколу №311793 проведення електронних торгів з реалізації лоту №255608 відбулися 17.01.2018 року. Переможцем торгів став ОСОБА_3, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серія КА 039872, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з ціновою пропозицією 4 410 000, 00 грн. (а.с.16-17).

Дані торги відбулися згідно приписів Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

Переможцем зазначених електронних торгів став ОСОБА_3, який своєчасно сплатив кошти за придбаний лот, а саме: житловий будинок загальною площею 380 км.м., та земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер :03:001:0028), що знаходиться за адресою м.Винники, вул.Лісна,15;

Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016р. у справі №6-2988цс15 приходить до правового висновку, що "головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними".

При цьому, суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що порушень порядку проведення електронних торгів, які відбулися 17.01.2018 року, за якими права позивача зазнали б обмежень і шкоди, не було. Проведені прилюдні торги відповідали Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №28310/5 від 29.09.2016 року.

Оскільки в ході судового розгляду судом не встановлено порушень зі сторони відповідачів в ході проведення електронних торгів, позивачем не доведено порушення її прав, враховуючи, що державним виконавцем повідомлялося боржника про хід виконавчих дій та про оцінку майна у встановленому законом порядку, а позивач не скористалася своїм правом на самостійне оскарження таких дій у визначений законом спосіб, а тому суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів та похідних вимог про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки у виконавчому провадженні, свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на житловий будинок №15, за адресою: м. Львів-Винники, вул. Лісна.

Враховуючи вищевикладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76- 84, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України, суд -

ухвалив:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_1 примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Державного підприємства "Система електронних торгів арештованим майном" Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, третя особа Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк в м. Львові", приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсними електронних торгів, що відбулися 17.01.2018 з реалізації предмету іпотеки, протоколу проведення електронних торгів №311793 від 17.01.2018 з реалізації предмету іпотеки, акту державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 20.02.2018 про реалізацію предмета іпотеки та визнання недійсним свідоцтва від 13.03.2018 про посвідчення приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу ОСОБА_7 права власності ОСОБА_3 на житловий будинок №15, за адресою: м. Львів-Винники, вул. Лісна, зареєстрованого в реєстрі 13.03.2018 за №317.

Дата складання повного рішення суду - 05.11.2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; поштова адреса: 65037, Одеська область, Овідіополський район, с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Середня, 5, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_1 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, місцезнаходження: 79000. М. Львів, пл. Шашкевича, 1. .

Відповідач: Державне підприємство "Система електронних торгів арештованим майном" Міністерства юстиції України, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, .

Відповідач: ОСОБА_3, місце знаходження: 79495, м.Львів-Винники, вул. Лісна, 15, РНОКПП НОМЕР_1.

Третя особа: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк в м. Львові", місцезнаходження: м. Львів, пл.Міцкевича, 4, .

Третя особа: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_7, місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Куліша, 41/4.

Суддя: Жовнір Г. Б.