Справа № 539/1451/18
Провадження № 2/539/758/2018
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року Лубенський міськрайонний суд
в складі: головуючого судді Гудкова С.В.
з участю секретаря Карпенко Т.П.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сбербанк» до Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області про скасування постанови щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії та щодо зобов'язання державного нотаріуса вчинити певну дію,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області про скасування постанови щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії та щодо зобов'язання державного нотаріуса вчинити певну дію.
Свій позов мотивував тим, що 24 квітня 2013 року між АТ «Сбербанк Росії» правонаступником якого є АТ «Сбербанк» та ТОВ «АНТЕКС» був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №03-В/13/75/ЮО від 24.04 2013 р., за умовами якого Позичальнику було надано кредит у сумі 150 000 євро, з процентною ставкою 11,5 % річних (на перший рік дії Кредитного договору з подальшою зміною розміру ставки згідно умов Кредитного договору), з кінцевим строком повернення за графіком не пізніше 23
Для забезпечення виконання даного зобов'язання 24.04.2013 р. між Позивачем та
ТОВ «АНТЕКС» укладено іпотечний договір № 03-В/13/75/ЮО/І, який зареєстровано в
реєстрі за №1378, і згідно якого ТОВ «АНТЕКС» надало в іпотеку нерухоме майно, а саме:
1) нежитлове приміщення (будівля заводоуправління літ. «А-2» площею 1385,8
У подальшому, ТОВ «АНТЕКС» належним чином договірних зобов'язань не виконало, тому, виконавчим написом від 22 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, що зареєстрований в реєстрі за № 2195, запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги відповідача - АТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» на суму 155 937,93 євро та 101 083,77 грн.
На підставі заяви Позивача, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 19.06.2015 було відкрито виконавче провадження №47887410 щодо примусового виконання Виконавчого напису.
Внаслідок вжиття заходів примусового стягнення нерухоме майно було передано на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів, у порядку, визначеному Міністерством юстиції України - "СЕТАМ" за ціною 4 326 00, 00 гривень
За наслідком проведення третіх електронних торгів, призначених на 03 травня 2017 року, реалізація нерухомого майна не відбулась у зв'язку з відсутністю допущених учасників таких торгів.
01 червня 2017 року державним виконавцем, в порядку ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", листом № 4167 запропоновано Позивачу залишити за собою вказане нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості.
20 червня 2017 року Позивач надав письмову згоду на залишення за собою зазначеного нерухомого за ціною третіх електронних торгів 3 028 200 грн.
25 липня 2017 року супровідними листами № 5496 та № 551 державним виконавцем оформлено та надано Позивачу постанову та акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.
Відповідно до вищезазначеного акту, державним виконавцем передається у власність АТ «Сбербанк» нерухоме майно в рахунок погашення суми боргу в розмірі 3028200 гривень.
05 березня 2017 року Позивач звернувся до завідувача Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6 із заявою про вчинення нотаріальної та реєстраційної дії, а саме: видати Свідоцтво про передачу АТ «Сбербанк» нерухомого майна в рахунок погашення боргу та зареєструвати право власності на це майно.
07 березня 2017 року завідувачем Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6, на підставі поданих документів АТ «Сбербанк» щодо отримання Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу на нерухоме майно (нежитлове приміщення будівля заводоуправління), яке розташоване в м.Лубни по вул.Верстатобудівників (стара назва вулиці Комунарівська),13/27 Полтавської області, загальною площею 1385,8 кв.м. та на земельну ділянку, площею 0,1653 га, що розташована м.Лубни по вул.Верстатобудівників (стара назва вулиці Комунарівська),13/27 Полтавської області, яке перебуває в іпотеці у АТ «Сбербанк» та на яке звернено стягнення в рахунок погашення боргу, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про передачу АТ «Сбербанк» в рахунок погашення боргу нерухомого майна.
Вважаючи дії завідувача Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6 щодо відмови АТ «Сбербанк» у видачі Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу реєстрації за ним права власності незаконними, позивач звернувся до суду.
Позивач прохає суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 березня 2018 року завідувача Другої Лубенської держаної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у видачі Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу індекс 509/02-31.
Зобовязати завідувача Другої Лубенської держаної нотаріальної контори ОСОБА_6 на підставі Акта про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, видати Свідоцтво про передачу АТ «Сбербанк» в рахунок погашення боргу наступного майна:
В судовому засіданні представник позивача в особі ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав задовольнити.
Представник відповідача в особі ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала повністю, прохає відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що дії державного нотаріуса є законними та вчиненими на підставі законодавства України.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано до матеріалів позову Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 25.07.2017 року старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, при примусовому виконанні виконавчого напису №2195, виданого 22.04.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за яким пропонується звернути стягнення на нерухоме майно: нежитлове приміщення, площею 1385,8 кв.м. та земельну ділянку, площею 0,1653 га, які розташовані в м.Лубни по вул.Верстатобудівників,(колишня вул.Комунарівська),13/27 Полтавської області (а.с.7).
З приводу отримання Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу на вищевказане нерухоме майно, позивач звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори.
Судом встановлено, що 07.03.2018 року завідувачем Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_6, на підставі поданих документів АТ «Сбербанк» щодо отримання Свідоцтва про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу на нерухоме майно (нежитлове приміщення будівля заводоуправління), яке розташоване в м.Лубни по вул.Верстатобудівників (стара назва вулиці Комунарівська),13/27 Полтавської області, загальною площею 1385,8 кв.м. та на земельну ділянку, площею 0,1653 га, що розташована м.Лубни по вул.Верстатобудівників (стара назва вулиці Комунарівська),13/27 Полтавської області, яке перебуває в іпотеці та на яке звернено стягнення в рахунок погашення боргу, винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.31), мотивуючи тим, що відповідно до п.7 глави 3 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі встановлення факту застосування санкцій, передбачених статтею 4 Закону України "Про санкції", до фізичних або юридичних осіб, що звернулися за вчиненням нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у вчиненні такої нотаріальної дії відповідно до статті 49 Закону України "Про нотаріат".
Згідно п.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України.
Відповідно до Закону України «Про санкції», з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції). Санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також субєктів, які здійснюють терористичну діяльність. Застосування санкцій не виключає застосування інших заходів захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, її економічної самостійності, прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.
Правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права…
Видами санкцій згідно з цим Законом є:
1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;
2) обмеження торговельних операцій;
3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;
4) запобігання виведенню капіталів за межі України;
5) зупинення виконання економічних та фінансових зобовязань;
6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;
7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;
8) заборона користування радіочастотним ресурсом України;
9) обмеження або припинення надання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування;
10) заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших субєктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;
11) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;
12) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом;
13) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;
14) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;
15) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави;
16) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;
17) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;
18) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;
19) заборона передання технологій, прав на обєкти права інтелектуальної власності;
20) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами;
21) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон вїзду на територію України;
22) припинення дії міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України;
23) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;
24) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;
25) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.
2. Санкції згідно з цим Законом не є заходами захисту прав та інтересів субєктів зовнішньоекономічної діяльності, порядок та умови застосування яких регулюються спеціальним законом.
3. У разі якщо на дії, вчинення яких потребує одержання дозволу органів Антимонопольного комітету України на концентрацію, поширюються спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), передбачені частиною першою цієї статті, така концентрація забороняється, і дозвіл на її здійснення органами Антимонопольного комітету України не надається.
Згідно рішення Ради національної безпеки та оборони України від 15 березня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» , яке введено в дію Указом Президента України 15.03.2017 року №63/2017, Рада національної безпеки і оборони України вирішила:
Застосувати строком на один рік персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до юридичних осіб згідно з д о д а т к о м.
Відповідно Додатку до рішення Ради національної безпеки
і оборони України від 15 березня 2017 року, до юридичної особи АТ «Сбербанк» застосовано обмежувальні заходи (санкції).
В даному випадку у ТОВ «АНТЕКС» існують фінансові зобовязання, відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про санкції», перед позивачем АТ «Сбербанк», які мають бути зупинені.
Суд вважає, що в даному випадку дії державного нотаріуса Другої Лубенської державної нотаріальної контори щодо відмови у вчиненні нотаріальних дій були правомірними та такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому позовні вимоги АТ «Сбербанк» є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ЗУ «Про санкції», ЗУ «Про нотаріат», ст.ст. 12, 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сбербанк» до Другої Лубенської державної нотаріальної контори Полтавської області про скасування постанови щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії та щодо зобов'язання державного нотаріуса вчинити певну дію відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст повного судового рішення виготовлено 27.11.2018 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7