ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/375/17
Провадження № 2-сз/362/10/18
У Х В А Л А

28.11.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Г.М. Лебідь-Гавенко,

при секретарі М.В. Шевченко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові заяву адвоката ОСОБА_1 про постановлення та видачу ухвали про повернення судового збору, -

в с т а н о в и в:

23 листопада 2018 року до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_1, юридична адреса, якої вул. Гоголя, 7, оф.1, м. Васильків, Київської області в якій вона просила постановити та видати відповідну судову ухвалу про повернення адвокату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) сплаченого судового збору за подання позову до Васильківського міськрайонного суду Київської області в сумі 640 грн. 00 коп. Свою заяву обґрунтувала тим, що у січні 2017 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Агровіль» про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання, при цьому, представником позивачів - адвокатом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 640 гри. 00 коп. Однак ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2017 року позовну заяву було повернуто позивачам.

Суд, вивчивши матеріали заяви, прийшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2017 року повернено позивачам позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Технологічна Аграрна Компанія Обєднана», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агровіль», про припинення договорів оренди землі шляхом їх розірвання (а.с. 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»)

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.26 своєї постанові №10 від 14.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2011 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Так, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також, на необхідності надання саме оригіналу розрахункового документу на підтвердження сплати судового збору наголошує і в своєму інформаційному листі від 11.06.2012 року №31-08330-10-18/14701 «Щодо питань повернення судового збору» Міністерство фінансів України.

Між тим, адвокат ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про повернення їй судового збору в розмірі 640,00 грн., разом із тим, не подала оригінал квитанції про сплату судового збору, а додана до заяви ксерокопія вказаного документа не може бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, підстави для задоволення на даний час заяви адвоката ОСОБА_1 про повернення судового збору відсутні.

В той же час, вважаю за необхідне роз'яснити, що заявник не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з відповідною заявою, додавши при цьому оригінал платіжного документу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 133, 259, 260 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву адвоката ОСОБА_1 про постановлення та видачу ухвали про повернення судового збору залишити без задоволення.

Розяснити адвокату ОСОБА_1, що для вирішення питання про повернення судового збору необхідно подати оригінал квитанції про його сплату.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко