Провадження № 2-о/702/16/18
Справа № 702/392/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді : Мазай Н.В.

присяжних: ОСОБА_1

ОСОБА_2

з секретарем: Ясінською О.А.

з участю представника заявника : лікаря-психіатра ОСОБА_3

законного представника: ОСОБА_4

прокурора: Бебешка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за заявою лікаря - психіатра Монастирищенської центральної районної лікарні ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення психіатричного огляду ОСОБА_5 в примусовому порядку,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд з заявою про надання дозволу на проведення психіатричного огляду ОСОБА_5 в примусовому порядку, посилаючись на те, що 29.05.2018 року за вхідним № 235 до Монастирищенської ЦРЛ надійшла письмова заява від ОСОБА_4 жительки Черкаської області, Монастирищенського району м. Монастирище вул. Тетіївська, 1 про примусовий огляд комісією лікарів психіатрів КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла її психічно-хворого сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі слів ОСОБА_4, її син ОСОБА_5 з грудня 2017 року змінився в поведінці: з»явилася і поступово наростає роздратованість, агресивність, порушився сон, на зауваження матері, реагує злобно, нецензурно лається, мало їсть, вживає алкоголь, безпричинно йде з дому і ходить не відомо де, розмовляє сам із собою, погрожує вчинити самогубство (через повішання), вимагає постійно кошти, які витрачає марно. 22.05.2018 року з невідомих для матері причин був побитий, отримав травму (перелом нижньої щелепи). 24.05.2018 року з даного приводу був прооперований в умовах Черкаської обласної лікарні. Ліки рекомендовані лікарем-психіатром приймати відмовляється, прийти до лікаря-психіатра на прийом відмовляється. Категорично відмовляється за добровільною згодою поїхати на стаціонарне лікування до КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла. Згідно даних медичної амбулаторної карти № 47 ОСОБА_5 психічно хворіє та перебуває під диспансерним наглядом в психіатричному кабінеті Монастиригценської ЦРЛ з 1999 року. Протягом строку перебування на обліку ОСОБА_5 одинадцять разів обстежувався та лікувався стаціонарно в умовах КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла. В останнє із 17.04.2014 року по 26.09.2014 року (згідно рішення Монастирищенського районного суду про застосування примусових заходів медичного характеру). Після повернення з КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла хворий особисто на прийом до лікаря-психіатра регулярно зявлявся і отримував рецепти на підтримуюче лікування до березня 2016 року, в подальшому викликався по телефону через брата хворого, але на прийом не зявлявся. З 2011 року ОСОБА_5 являється інвалідом 2-ї групи по психіатричному захворюванню безтерміново. 30.05.2018 року ОСОБА_5 оглянутий лікарем-психіатром. При огляді хворий астенічної тілобудови, неголений. Доступний контакту, орієнтований частково. Фон настрою з перепадами. Мислення з елементами паралогічності, на питання відповідає багатослівно, вступає в суперечку з рідним братом коли останній починає розказувати про його неправильну поведінку. В своїх хворобливих переживаннях не розкривається, заперечує наявність роздратованості, агресивності, порушення сну (що зі слів матері та брата хворого не відповідає дійсності), надає неправдиву інформацію, щодо прийому ним ліків. Зі слів брата хворого після повернення із стаціонарного лікування з КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла почував себе добре до грудня 2017 року, далі поступово змінився в поведінці, відмовляється допомагати йому в гаражі, на зауваження реагує нецензурною лайкою, багато палить, вживає алкоголь, дуже мало їсть, майже не спить, ходить невідомо де по місту, неодноразово дзвонили сторонні люди та сусіди хворого, та скаржились на його поведінку. Були випадки коли до хворого додому приходили друзі, на протязі ночі шуміли, чим заважали сусідам відпочивати. Також, повідомляли, що гуляючи по місту хворий підсідає до сторонніх людей за стіл, може нецензурно лаятись, ображаючи останніх чим викликає їх незадоволення. Зі слів працівників Монастирищенської ЦРЛ, під час знаходження на території лікарні (у звязку з травмою) хворий бігав по відділеннях, плювався кровю, хотів вистрибнути у вікно, нецензурно лаявся. Від стаціонарного лікування в умовах КЗ «ЧОПЛ» ЧОР м. Сміла категорично відмовився, але пообіцяв прийти на прийом до лікаря- психіатра і отримати рецепти для придбання ліків. В обґрунтування заяви посилається на ст. 11, 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу». Виходячи з викладеного, є обґрунтовані підстави вважати, що на даний час у ОСОБА_5 відбувається загострення тяжкого психічного захворювання, що може привести до вчинення ним реальних дій, які становлять суспільну небезпеку для оточуючих та самого хворого. У звязку з цим є необхідність в огляді хворого ОСОБА_5 комісією лікарів-психіатрів КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла з метою підтвердження загострення тяжкого психічного захворювання в останнього та визначення подальшої тактики лікування. Просять надати дозвіл на проведення психіатричного огляду ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в примусовому порядку в умовах КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

В судовому засіданні заявник лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримала повністю, просить її задоволити та дала пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним у заяві. Вважає, що заява підлягає до задоволення, а хворий огляду у лікаря психіатра в примусовому порядку. Передбачити його подальшу поведінку та вчинки неможливо. Вважає, як лікар, що в даний час, він через хворобу не може приймати участь в судовому засіданні. Крім іншого, підтримала заяву в частині того, що ОСОБА_5 в даний час перебуває в стані загострення психічного захворювання, внаслідок якого є небезпечним для оточуючих та себе.

В судове засідання ОСОБА_5 - особа, щодо якої вирішується питання про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку, не з»явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку через законного представника - матір. Згідно пояснень лікаря-психіатра, він своєю агресивною поведінкою створює загрозу для оточуючих та самого себе, тому суд вважає можливим ухвалити рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_5 за участю його законного представника ОСОБА_4, яка в судовому засіданні представляє інтереси ОСОБА_5.

Законний представник ОСОБА_5 його мати ОСОБА_4, не заперечує проти задоволення заяви, в інтересах її сина та просить вирішити дане питання, оскільки є небезпека того, що її син заподіє шкоду собі або оточуючим.

Прокурор вважає, що заява підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення повністю, та виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу» заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України « Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у

разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до висновку лікаря-психіатра Монастирищенської центральної районної лікарні № 264 від 30.05.2018 року, хворий ОСОБА_5, потребує психіатричного огляду в примусовому порядку в умовах комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла, з метою підтвердження загострення тяжкого психічного захворювання та вирішення тактики подальшого лікування (а.с.6-7).

За змістом заяви матері ОСОБА_4 від 29.05.2018 року, встановлено, що її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалід ІІ групи безтерміново в наслідок психічного захворювання не одноразово лікувався стаціонарно в умовах КЗ «ЧОПЛ м. Сміла, останній раз з 17.04.2014 року по 26.09.2014 року ( за рішенням суду про призначення заходів медичного характеру). Після повернення почував себе задовільно до грудня 2017 року, далі стан поступово погіршуватися: порушився сон, з»явилася роздратованість та агресія, на зауваження реагує злобно, нецензурно лається, їсть дуже мало, вживає алкоголь, постійно без причини залишає домівку, розмовляє сам із собою, погрожує вживаючи при цьому нецензурну лексику, відмовляється від відвідування лікаря психіатра та прийому рекомендованого лікування, категорично відмовляється від добровільного лікування в стаціонарних умовах КЗ «ЧОПЛ» м. Сміла, висловлює думки про самогубство (через повішання), вимагає постійно кошти, які витрачає марно. 22.05.2018 з невідомих їй причин був побитий, отримав травму (перелом нижньої щелепи). 24.05.2018 з даного приводу був прооперований у Черкаській обласній лікарні. В зв»язку з прогресуванням загострення психічної хвороби просить сприяти у проведенні примусового огляду комісією лікарів психіатрів КЗ ЧОПЛ м. Сміла з метою підтвердження загострення психічного захворювання та вирішення подальшої тактики лікування її сина ОСОБА_5 ( а.с.4).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 359112, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання, безтерміново (а.с.8).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 в даний час перебуває в стані загострення психічного захворювання, внаслідок чого може вчиняти та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих потребує психіатричного огляду в примусовому порядку в умовах спеціалізованого медичного закладу - комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла, комісією лікарів-психіатрів з метою підтвердження загострення психічного захворювання та вирішення тактики подальшого лікування, а тому суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 342 ЦПК України, що буде відповідати інтересам ОСОБА_5, його сім»ї та інтересам оточуючих.

Таким чином, ОСОБА_5 в силу загострення психічного захворювання, вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, у зв'язку із чим хворий потребує огляду в примусовому порядку комісією лікарів-психіатрів в умовах комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла, з метою підтвердження загострення психічного захворювання та вирішення тактики подальшого лікування, а тому заява підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 223, 258-260, 263-268, 339-342, 355 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22.02.2000 року (із змінами і доповненнями), суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Провести психіатричний огляд в примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в умовах Комунального закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради в м. Сміла.

Допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Мазай Н.В.

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2Б