РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_1 (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, вони не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач подала зустрічну позовну заяву, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення із заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. Зустрічну позовну заяву мотивує тим, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу подальшого матеріального утримання їхньої дочки, позивач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні і для належного утримання та гармонійного розвитку дитини з позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 його заробітку.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву, відповідач просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

В судовому засіданні відповідач первісний позов визнала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі та вказала, що на даний час знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а батьки дітей не сплачують аліменти на їх утримання. Окрім того, діти мають захворювання і потребують витрат на лікування. У відповідача немає інших утриманців і він в змозі сплачувати аліменти, у визначеному нею розмірі. Вказала, що приблизно в місяць на дочку витрачає 2 500 грн., а в разі якщо дитина у відповідному місяці захворіла додатково йде 500 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 16 лютого 2018 року та 16 березня 2018 року позивач подав заяви, в яких просив справу слухати у його відсутність.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази доходить наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 14 грудня 2017 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 22 листопада 2013 року, актовий запис №1797. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_6 , дружині ОСОБА_6 .

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, однак вона бажає відновити дошлюбне прізвище, суд вважає, що відповідачу слід відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що позивач проживає окремо, при цьому домовленість між сторонами про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з позивача на користь відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з позивача на користь відповідача, суд враховує позицію відповідача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання зустрічного позову зі сторони позивача, стан здоров`я дитини, відсутність будь-яких відомостей про наявність у позивача захворювань, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні позивача інших осіб.

В судовому засіданні відповідач вказала, що вона на утримання дитини в місяць витрачає 2 500 грн., а в разі захворювання дитини додатково ще 500 грн.

Як слідує з довідки про доходи від 15 березня 2018 року №110/фс ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_2 на посаді військовослужбовця, та за період з грудня 2017 року по березень 2018 року включно отримав дохід у загальній сумі 30 797 грн. 84 коп., тобто його середньомісячний дохід за вказаний період становить 7 699 грн. 46 коп., від яких 1/3 становить 2 566 грн. 49 коп., а 1/4 1 924 грн. 87 коп.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі відповідач суду не надала.

Доводи відповідача про те, що вона отримує невеликий дохід, на її утриманні ще знаходиться дитина він іншого чоловіка, яка хворіє, а батько дитини в свою чергу не сплачує аліменти на її утримання на увагу не заслуговують, оскільки позивач не зобов`язаний утримувати дитину батьком якої він не є. І, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, а не одержувача аліментів.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення первісного позову в повному обсязі, а зустрічного позову - частково.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення зустрічного позову, тобто з 12 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з позивача на користь відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 12 лютого 2018 року по 11 березня 2018 року.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 640 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 640 грн.

Щодо стягнення судових витрат по зустрічному позову, враховуючи, що відповідач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з позивача в дохід держави.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 1 000 грн. суд враховує, що на підтвердження вказаних витрат відповідачем надано лише додаток №1 до договору про надання правничої допомоги від 08 лютого 2018 року.

Зі змісту статей 137, 141 ЦПК України вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу мають бути документального підтвердженні та доведені.

Згідно роз`яснень, які містяться у пункті 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Той факт, що суду не було надано жодного доказу сплати відповідачем та отримання представником відповідача коштів за надання професійної правничої допомоги, свідчить про відсутність належного документального підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Окрім того, суд звертає увагу на те, що в додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 08 лютого 2018 року вказано, що вартість послуг (гонорар) адвоката Яреми С.В. за договором надання правничої допомоги за представлення інтересів ОСОБА_1 , як відповідача по первісному позову та позивача по зустрічному позову у цивільній справі №569/19494/17, що розглядається в Рівненському міському суді Рівненської області, становить 1 000 грн., однак адвокат Ярема С.В. в даній справі інтереси ОСОБА_1 не представляла.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 180-184 СК України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити повністю, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 22 листопада 2013 року, актовий запис №1797 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 12 лютого 2018 року по 11 березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 31 травня 2018 року.

Суддя О.О. Першко