ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 622/268/18

Провадження № 22-ц/818/626/18

06 листопада 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа - відділ у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року (суддя Кочнєв О.В.)

по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - відділ у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до з заявою, в якій просила встановити факт, що державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,74 га, яка розташована на території с. Одноробівка Одноробівської сільської ради, виданий ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області №130 від 25.11.1999 року належить їй - ОСОБА_1. Посилалась на те, що при оформленні Державного акту про право приватної власності на землю була допущена помилка в написанні її імені.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 31.05.2018 року заяву ОСОБА_1 було задоволено. Встановлено факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, правовстановлюючого документу - державного акту, виданого 26.12.2000 року на підставі рішення виконкому Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області №130 від 25.11.1999 року серії НОМЕР_2 площею 0,7400 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд; ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Одноробівка Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №2729 виданого на ім'я ОСОБА_1.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Держгеокадастру у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відділ у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру Харківської області, не є самостійною юридичною особою, а тому не може бути заінтересованою особою за вказаною справою. Також судом не було залучено належну заінтересовану особу - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалась.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_1 виходив з того, що встановлення данного факту має для заявника юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав, заявник не має іншої можливості внести виправлення у документи у зв'язку з відсутністю процедури виправлення описки у державному акті.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого 14.02.1955 року Білоколодязним ЗАЦС Вовчанського району Харківської області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Білий Колодязь Золочівського району Харківської області, актовий запис №84/661 від 21.07.1951 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданого Вовчанським районним ЗАЦС Харківської області 11.09.1971 року заявниця ОСОБА_1 змінила своє прізвище «ОСОБА_1», уклавши шлюб із ОСОБА_4, актовий запис №164 (а.с.7).

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_5, виданого 01 серпня 1996 року Золочівським РВ УМВС України в Харківській області, ім'я та по-батькові заявника - ОСОБА_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення виконкому Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області №130 від 25.11.1999 року на ім'я ОСОБА_1 26.12.2000 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 0,7400 га, наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд; ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Одноробівка Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, кадастровий номер відсутній, зареєстрований у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2729 (а.с.8).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов:

1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

2. Встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право.

3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Вказані обставини мають бути у їх сукупності.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (в редакції, чинній до 3 жовтня 2017 року) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дослідженими доказами в їх сукупності підтверджується те, що саме ОСОБА_1 є тією особою, якій було видано вищевказаний державний акт на право власності на землю.

Доводи апеляційної скарги про те, що відділ у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не є належною заінтересованою особою по вказаній справі, оскільки не є юридичною особою та не має відповідної процесуальної правоздатності не заслуговують на увагу, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документа ніяким чином не порушує права чи законні інтереси як відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області так і Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Крім того, чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичного факту.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

- залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 31 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко