Справа № 444/3040/17
Провадження № 2/444/348/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Потелицька сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Потелицька сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона народилася та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, своє дошлюбне прізвище Лелик вона змінила внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 у виконкомі Потелицької сільської ради в 1964 році.

Стверджує, що її мати, ОСОБА_3, працювала і була членом колектичного сільськогосподарського підприємства, а тому мала право приватної власності на земельну частку (пай). На підставі рішення Потелицька сільська рада видала їй сертифікат серії ЛВ № 6-155-761 зразка Львівської області.

Однак, 05.05.2002 року її мама, ОСОБА_3, померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до якого належить і право на земельну частку (пай).

Зазначає, що її мати 02.04.2002 року на випадок своєї смерті склала заповіт у Потелицькій сільській раді Жовківського району Львівської області в тому числі і на земельну частку (пай) в її користь.

Позивач вказує, що вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Рава-Руської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого свідоцтва після смерті матері їй відмовлено, оскільки нею не подано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно нової форми, затвердженої Постановою КМУ від 12.10.1995 року № 801.

Також, на її звернення, було відмовлено Жовківською районною державною адміністрацією у видачі сертифікату нового взірця на земельний пай, у звязку із втратою цивільної правоздатності фізичною особою - померлою ОСОБА_3.

А тому просить в судовому порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 0,96 га умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла 05.05.2002 року.

Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від них не надходило жодних клопотань на адресу суду.

У звязку із тим, що представник третьої особи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, не зявився в таке, не повідомивши причин, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії I-СГ № 480986 виданого повторно Жовківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 16.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 05.05.2002 року про що 08.05.2002 року складено відповідний актовий запис за № 19.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла 08.05.2002 року, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям . Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

02.04.2002 року ОСОБА_3 склала заповіт із змісту якого вбачається, що вона на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, а саме свою земельну частку (пай), який знаходиться на території Потелицької сільської ради заповіла своїй дочці ОСОБА_1, тобто позивачу по справі. Даний заповіт нотаріально засвідчено секретарем Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 62. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується копією його дублікату.

З копії свідоцтва про шлюб серії I-СГ № 326874 виданого повторно Жовківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 16.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 20.09.1964 року у виконавчому комітеті Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області про що складено відповідний актовий запис за № 13. Внаслідок реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила своє прізвище на ОСОБА_2.

Наведене свідчить, що дошлюбним прізвищем позивача було Лелик.

З свідоцтва про народження серії 1-СГ № 567926 виданого повторно Жовківським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 16.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 народилася 07.02.1944 року і її батьками є ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8.

Із копій довідок виданих виконкомом Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області № 2635 та № 2636 від 21.11.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 до дня смерті, 05.05.2002 року, постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 і її дочка, позивач по справі, ОСОБА_1 проживала разом із нею в даному житловому будинку до дня смерті ОСОБА_3, 05.05.2002 року, і вели спільне господарство без реєстрації.

А тому, суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Внаслідок подання позивачем 05.12.2017 року заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину в Рава-Руську державну нотаріальну контору було зареєстровано спадкову справу № 193/2017, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50143936 від 05.12.2017 року, однак листом від 05.12.2017 року № 604/01-16 Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай) площею), яка належала ОСОБА_3, оскільки позивачем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801, тобто правовстановлюючого документу нового взірця на вищевказаний земельний пай.

З копії сертифікату серії ЛВ № 6-155-761 вбачається, що такий видано Потелицькою сільською радою 05.06.1997 року ОСОБА_8, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,96 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 07.12.2017 року № 02-36/4709 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у звязку із втратою ОСОБА_3 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати їй не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифікат на імя спадкодавця нового зразка, оскільки вона померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_3, яка померла 05.05.2002 року, прийняла після її смерті спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном,однак, спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 0,96 га, яка належала померлій не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на імя померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 Агафією Петрівною, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КА № 316994 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 21.12.1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 05.05.2002 року, право на земельну частку (пай) площею 0,96 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Потелицької сільської ради Жовківського району Львівської області та право на яку ОСОБА_3 мала на підставі сертифікату серії ЛВ № 6-155-761.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.