Справа № 629/4798/17
Номер провадження 2/629/441/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Попова О.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Габор В.В.,
представника відповідача - Леонової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -
Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло» про захист прав споживача, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 30.12.2016 року нею в магазині ТОВ «АЛЛО» у м. Лозова було придбано товар: термінал Xiaomi Redmi 3S 3/32GB Gold(золотий), ІМЕІ: НОМЕР_2. Під час покупки нею було своєчасно та в повному обсязі здійснено оплату, у сумі 4597,90 грн. при оформленні покупки відповідачем було взято на себе гарантійне зобов'язання, щодо гарантійного ремонту або зміни виробу. В зв'язку з тим, що придбаний нею товар виявився з недоліками, які були виявлені нею під час експлуатації, 30.10.2017 року, у межах гарантійного терміну, вона звернулася з заявою до персоналу магазину. Там, їй було запропоновано подати заяву про передачу до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування, що вона і зробила. Після спливу майже місячного терміну, товар їй було повернуто, без пояснень з тими ж недоліками, але в гарантійному талоні з'явився нерозбірливий запис від 02.11.2017 року щодо ремонту. У зв'язку з цим, на думку позивача, є та обставина, що підприємницька практика відповідача, завдяки якій суттєво порушуються її права споживача, є нечесною. Позивач вважає, що саме незаконні дії відповідача, його ухилення від усунення недоліків товару та нечесна підприємницька практика стали причиною за якою, вона пережила значний психологічний стрес. В зв'язку з вищевикладеним позивач змушена звертатися до суду з позовом, в якому просить захистити її права споживача, визнати незаконними дії ТОВ «АЛЛО» щодо здійснення у відношенні неї нечесної підприємницької практики; зобов'язати відповідача замінити їй неякісний товар; стягнути з відповідача, спричинену їй моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.
В судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, дала пояснення відповідно до викладених в ньому обставин і додатково пояснила, що не могла користуватися мобільним телефоном, тому що під час розмови зв'язок зникав, що створювало незручності у спілкуванні з абоненами.
Представник відповідача ТОВ «Алло» в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти його задоволення та пояснила, що позивач 30.12.2016 року придбала мобільний телефон, який 30.10.2017 року, в межах гарантійного строку, передала до магазину «АЛЛО» для проведення безоплатного усунення недоліків. Товар було передано до авторизованого сервісного центру, в гарантійному талоні зроблено запис про проведення ремонту, а саме товар відремонтовано. 06.11.2017 року позивач отримала належний їй товар, про нові недолікі в товарі не заявляла. Підстави для розірвання договору купівлі-продажу відсутні, мобільний телефон в справному стані, їм можна користуватись, а тому він не потребує заміни товару.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: сторонами не заперечується, що позивач 30.12.2016 придбала в магазині ТОВ «Алло» термінал Xiaomi Redmi 3S 3/32GB Gold(золотий), ІМЕІ: НОМЕР_2 за 4597,90 грн.(а.с. 10).
Під час користування терміналом було виявлено недоліки, а саме: під час розмови пропадав зв'язок, не спрацьовував сигнал виклику, в зв'язку з чим позивач звернулася до відповідача із заявою про передачу придбаного товару до сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування, про що свідчить також акт приймання товару для оцінки якості та обслуговування від 30.10.2017 року (а.с. 11,12).
В копії гарантійного талону, який міститься в матеріалах справи, зроблено запис про проведення ремонту 02.11.2017 року (а.с.9).
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Відповідно до п.п. 12, 15 ст. 1 Закону істотний недолік, це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
Під недоліком розуміють будь-яку невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що термінал, придбаний позивачем, містить недоліки - під час розмови пропадав зв'язок, не спрацьовував сигнал виклику. Доказів, що ці недоліки є істотними, відповідно до п. 12 ст. 1 Закону матеріали справи не містять, хоча саме споживач повинен підтвердити істотність недоліків у товарі.
При цьому позивачеві роз'яснювались процесуальні права, передбачені ст.ст. 43, 49 ЦПК України, у тому числі право заявляти клопотання, проте від позивача клопотань, направлених на встановлення істотності недоліків придбаного терміналу не надходило.
Частиною 3 ст. 8 Закону споживачу надається право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.
Таким чином, Законом передбачено право споживача вимагати заміну товару у двох випадках: у разі встановлення наявності у товару істотного недоліку, або у разі незадоволення вимог споживача про пропорційне зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків.
На підставі наданих доказів судом не встановлено, що куплений позивачем термінал має саме істотний недолік, що надало б позивачеві право вимагати заміни товару, отже в цій частині позовні вимоги задоволені бути не можуть.
Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
Згідно ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", пунктом 5 якої передбачено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Пленум Верховного Суду України в п. 2 вказаної постанови надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції до внесення змін Законом від 19 травня 2011 р. № 3390-VI «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції») було розділено підстави відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Так, у разі заподіяння споживачу шкоди (збитків) дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, він мав право лише на відшкодування майнової шкоди (збитків). А в разі заподіяння шкоди небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією споживач мав право на відшкодування як майнової, так і моральної (немайнової) шкоди у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
В ст. 1 Закону № 3390-VI поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.
Відповідно дост. 711 ЦК України (в редакції Закону № 3390-VI) шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень гл. 82 цього Кодексу.
Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені § 3 гл. 82ЦК.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо шкода завдана майну споживача або завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.
З огляду на встановлені факти, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що виявлені недолікі товару були усунуті ремонтом під час гарантійного обслуговування, про що було відомо позивачу, однак позивач прийняла товар після ремонту, від нього не відмовилася, більше з вимогами усунення недоліків не зверталась. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та недоведені, а тому задоволенню не підлягають в повному обсязі.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до 141 ЦПК України: оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а у задоволенні позову відмовлено, судові витрати компенсуються за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-264, 268 ЦПК України, ст.ст. 1, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» про захист прав споживача, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛО», адреса: м. Дніпро, вул. Барикадна,15а, корпус 2, .

Суддя О.Г. Попов

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2018 року