Справа № 492/693/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
26 листопада 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. АрцизОдеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
Позивачка звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини належним чином не надає, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Учасники справи про дату, час і місце судового засідання повідомленні належним чином у порядку, передбаченому ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність, у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляд справи.
Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, двічі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач повідомлявся про виклик до суду на 12.11.2018 року, 26.11.2018 року та відповідно до ч. 11ст. 128 ЦПК України в цьому випадку вважається, що відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.
У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди позивачки, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
В судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 796 (а. с. 3). Від даного шлюбу у сторін 11 травня 2009 народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження 1-ЖД № 181897 від 26.05.2009 року (а. с. 5). Згідно довідки № 1714 від 25.05.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області дитина зареєстрований та проживає з матірю, знаходяться на її утриманні (а. с. 6).
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Такий принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Отже, обовязок батьків з утримання своєї дитини виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.
Відповідно до розяснень, що надані у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, у звязку з чим повинен утримувати своїхнеповнолітніхдітей.
При ухваленні рішення по справі суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», яким встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року 1 944,00 гривень, а також приймає до уваги, що обидва з батьків зобовязані утримувати дітей.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Виходячи з вищезазначених норм законодавства, приймаючи до уваги стан здоровя і матеріальне становище дитини, обовязок батька дитини утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягувати аліменти з батька ОСОБА_3 на користь позивачки на утримання дитини в розмірі, зазначеному позивачкою, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.
В силу ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України,судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку із задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115, 141, 180-184, 191, 192 СК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 206, 211, 247, 258-259, 263-265,280-281, 284, 289,430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати ОСОБА_3 (16.04.1981 р. н., паспорт громадянина України серія КЕ № 674127, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 14.07.1997 року) аліменти на користь ОСОБА_2 (15.07.1986 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1) на утримання дитини ОСОБА_4, (11.05.2009 р. н.), в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову, тобто з 06.06.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.05.2027 р.
Стягнути з ОСОБА_3 (16.04.1981 р. н., паспорт громадянина України серія КЕ № 674127, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області від 14.07.1997 року), в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 26 листопада 2018 року.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_5