Справа № 716/646/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.18Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 в якому просить витребувати своє майно із чужого незаконного володіння. Посилається на те, що 29.10.2007 року згідно виписки з протоколу № 42 року зборами засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» позивачу ОСОБА_2 виділено в рахунок майнового паю наждачний станок інвентарний номер № 283 та токарний станок марки 1К6 інвентарний номер № 225. 30.10.2007 року головою комісії з організації вирішення майнових паїв та врегулювання майнових відносин ОСОБА_5 та членами комісії ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з однієї сторони, що діяли на основі Положення про комісію, і співвласників жителів с. Кадубівці ОСОБА_2, з другої сторони, узгодили між собою ціну переданого майна в рахунок майнового паю, про що розписались. Того ж дня головою комісії з організації вирішення майнових паїв та врегулювання майнових відносин ОСОБА_5 та членами комісії ОСОБА_6ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з однієї сторони, і жителем с. Кадубівці ОСОБА_2 з другої сторони, провели передачу майна, а саме наждачного станка інв. № 283 та токарного станка марки 1К6, інв. № 225, що знаходиться у спільній частковій власності на суму майнового паю, про що розписались. Вказані станки знаходились в приміщені майстерні тракторної бригади ТзОВ «Лан». Після отримання у власність вказаних станків позивач за домовленістю з працівниками майстерні залишив станки для користування. У 2017 році відповідач ОСОБА_4 викупив приміщення тракторної бригади в якому знаходились вказані станки. Позивач узнавши про продаж даного приміщення, звернувся до відповідача з пропозицією про викуп станків, на що відповідач відповів, що він знає, що це його станки та подумає з приводу їх придбання. Через деякий час відповідач відмовився викупити дані станки та запропонував, щоб позивач забрав своє майно. Приблизно через місяць позивач приїхав за своїми станками, однак відповідач вже відмовлявся їх віддавати. 28.07.2018 року позивач звернувся до Заставнівського відділення поліції із заявою про даний факт та отримав відповідь про, те що даний спір є цивільно-правовим.

Вважає, що вищевказані станки набуті відповідачем без відповідної правової підстави та без його згоди, а тому є потребу у їх витребування з його незаконного володіння.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимог підтримав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в позовних вимогах. Додатково пояснив, що власником станків став на підставі розпаювання майна сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», вартість вказаного майнового паю була узгоджена комісією з ним спільно. Жодної грошової компенсації за вказані станки як майновий пай він не отримував.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги також підтримав в повному обсязі та вказав, що просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що в травня 2017 року він став власником нежитлової будівлі ремонтної майстерні за №50-Ж по вул.Чорновола в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області. Вказане нерухоме майно було придбане ним у ОСОБА_10 В середині даного нерухомого майна знаходились станки, які перебували в напіврозібраному стані. Під час придбання вказаного обєкту нерухомості попередній власник повідомив, що вказані станки є майновим паєм ОСОБА_2, який отримав грошову компенсацію за них. На підтвердження даних слів попереднім власником було надано книгу обліку свідоцтв про право власності на майнові паї пайовиків ТзОВ «Лан». Вказав, що категорично заперечує факт належності на праві власності вказаних станків позивачу.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи встановлено, що відповідно до Виписки з протоколу №42 від 29.10.2007 року зборів Засновників СТзОВ «Лан» (а.с. 5) позивачу ОСОБА_5 виділено в рахунок майнового паю згідно поданої ним заяви наждачний станок, інв. №283 та токарний станок марки 1К6, інв.№225. Згідно акт у прийому-передачі майна, що є спільною частковою власністю співвласників цілісного майнового комплексу від 30.10.2007 року (а.с. 6) комісія провела передачу майна ОСОБА_5, а саме наждачного станку, інв. №283 та токарного станку марки 1К6, інв.№225, балансовою вартістю 325 грн. та 225 грн. відповідно. Розмір вартості майнової частки в майні, що передається склала 275 грн. Крім того, як вбачається з Протоколу погодження ціни від 30.10.2007 року (а.с. 7) комісія та пайовик ОСОБА_2 узгодили між собою ціну передаваємого майна в рахунок майнового паю в розмірі 275 грн. Як вбачається з відповіді Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області (а.с. 9) ОСОБА_2 повідомлений про проведення перевірки його заяви по викладеним фактам, а також повідомлено про можливість ознайомитись з матеріалами перевірки.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна правова норма викладена в ст.321 ЦК України.

У відповідності до ст.328, 387 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до пункту 21 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах по захисту права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, повязаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини.

У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, повязані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України.

Згідно вимог ст.1212, 1213 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 04.05.2017 року та 05.05.2017 року (а.с. 31-35) відповідач ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_10 у власність нежитлову будівлю ремонтної майстерні за №50-Ж по вул.Чорновола в с.Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області. Право власності за відповідачем зареєстровано, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 33, 36). В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не заперечував того факту, що під час придбання ним вказаного обєкту нерухомого майна всередині знаходились станки, які перебували в розібраному стані. Як вбачається з книги обліку свідоцтв про право власності на майновий пай пайовиків ТзОВ «Лан» (а.с. 29-30) позивач ОСОБА_2 отримав грошову компенсацію за майновий пай в розмірі 2447 гривень, про що свідчить його власний підпис у відповідній графі.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показала, що працювала в ТзОВ «Лан» секретарем. Вказане підприємство в ході своєї ліквідації проводило розпаювання майна між учасниками. При цьому грошові кошти за такі паї пайовикам виплачували фізичні особи бажаючі придбати їх майно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що йому невідомо чи позивач ОСОБА_2 отримував майновий пай в ході ліквідації підприємства. Також вказав, що йому невідомо і про факт отримання грошової компенсації за паї.

Відповідно до статті 12 і частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача жодним чином не підтвердили обставини викладені ОСОБА_2 в позові.

Суд звертає увагу на ту обставину, що надана стороною позивача відповідь Заставнівського ВП не містить інформації про предмет проведеної перевірки. Ні позивачем ні його представником не надано письмових доказів з приводу цього, клопотання про витребування даних матеріалів з метою їх дослідження в підготовчому засіданні стороною позивача не заявлялись.

Позивач та його представник не довели належними та допустимими доказами факт передачі в користування станків ТзОВ «Лан», а саме працівникам майстерні, після проведення процедури передачі майнового паю в натурі. Ними не зазначено та не конкретизовано кому саме це було зроблено та на який період, не зазначено правову підставу такої дії. Крім того, не вказаного чому протягом тривалого часу (більше 10 років) позивач не вчиняв жодних дій щодо розпорядження майном, яке він вважає своєю власністю. Позивачем не доведено, що в нежитловому приміщення, власником якого є відповідач, знаходяться станки власником яких він себе вважає.

Все вищевикладене дає право суду зробити висновок про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 328, 327, 387, 388, 1212, 1213 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Дата складення повного судового рішення 20.11.2018 року.

Суддя Я.С. Стрілець