Справа № 336/2312/18
Пр. № 2/336/1711/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, про визнання договору дійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який відбувся 15 грудня 1993 року, а також про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказане нерухоме майно.

В позові зазначила, що правочин, про визнання дійсним якого просить вона, укладений між чоловіком позивача ОСОБА_6, смерть якого сталася 21 серпня 2017 року, з одного боку, та відповідачами, з другого. Договір укладено на універсальній біржі «Хортиця» та зареєстровано за реєстраційним номером 316, а також зареєстровано в товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗМБТІ». Позивач після смерті чоловіка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтва про право на спадщину не отримала через порушення законодавства при набутті чоловіком права на житло. Спадщину, що залишилась після смерті, спадкодавця, позивач та другий спадкоємець за правом представлення як онук спадкодавця, чий батько і син спадкодавця ОСОБА_7, помер до відкриття спадщини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, поділили на підставі нотаріально посвідченого договору про поділ спадщини.

У звязку з викладеним позивач просить визнати вказаний правочин дійсним, оскільки в порушення вимог цивільного законодавства він не був нотаріально посвідчений, хоча сторони виконали його повністю, а також визнати за нею як спадкоємицею першої черги за законом, яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на момент його смерті, а до того ж подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач до суду не зявилась, її представник надала письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позовних вимог, вирішення справи у її відсутність, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Зазначені обставини в силу ст. ст. 211, 213 ЦПК України є підставою для розгляду справи у відсутність позивача і її представника.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення спору, до суду не зявились, відзиву на позов, клопотання про розгляд справи без їхньої участі суду не надали.

Вказані обставини за умови згоди представника позивача, висловленої в її письмовій заяві, є підставою для проведення заочного судового розгляду, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення спору, до суду не зявилася, надавши письмову заяву про проведення судового розгляду без її участі, в силу чого суд у відповідності до ст. 211 ЦПК України ухвалює рішення у відсутність третьої особи.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить як первісний, так і зустрічний, позови обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, із наступних міркувань.

Судом встановлено, що 21 серпня 2017 року сталася смерть ОСОБА_6 (а. с. 133).

В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1269 ЦК є спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, зокрема, діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, як випливає зі ст. 1261 ЦК України.

Позивач, а також ОСОБА_6 здійснили право на спадкування, так як у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, де 23 лютого 2018 року уклали договір про поділ спадщини (а. с. 146), тому в силу ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Спадкоємці померлого отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на те майно, яке є відмінним від квартири, що набута на товарній біржі.

Свідоцтво про право власності на вказану квартиру, яка відповідно до договору про поділ спадкового майна, спадкується позивачем, ОСОБА_1 не отримано.

ЇЇ звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття у спадщину після смерті чоловіка спірної квартири увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 15).

За розясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наявність згаданої судом постанови приватого нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний нею спосіб.

Вирішуючи вимоги позову про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, суд виходить з такого.

Як зазначено, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, яка здійснила право на спадкування, тому їй належить право на висування вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу, учасником якого був спадкодавець.

За змістом ст. ст. 241, 242 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, за договором міни між сторонами проводиться обмін одного майна на інше, кожен з тих, хто бере участь в міні, вважається продавцем того майна, яке він передає в обмін, і покупцем майна, яке він отримує; до договору міни застосовуються відповідні правила про договір купівлі-продажу, а в силу ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідченим, недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Згідно з частиною другою ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною.

Надані суду докази свідчать про те, що сторони уклали правочин в письмовій формі та домовилися щодо всіх її істотних умов, а також про те, що правочин виконаний сторонами повністю, а також зареєстрований в ОП «ЗМБТІ», що підтверджується договором купівлі-продажу, копією техпаспорту, реєстраційним посвідченням на обєкт нерухомості.

З огляду на наведені обставини суд вбачає всі підстави для визнання договору дійсним.

Склад спадщини згідно із ст. 1218 ЦК України утворюють всі належні спадкодавцеві на момент смерті права та обовязки, що не припинилися внаслідок його смерті.

Належність спадкодавцю майна, на отримання якого в порядку спадкування претендує позивач, встановлена рішенням суду при розвязанні вимоги про визнання дійсним правочину, тому суд знаходить за необхідне задовольнити вимоги позову про визнання права власності на це майно.

Керуючись ст. ст. 1261, 1267, 1269 ЦК України, ст. ст. 47, 227, 241, 242 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 10, 59, 174, 212, 213, 215, 224, 292, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 35 15 грудня 1993 року ОСОБА_6, з одного боку, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, з другого, зареєстрований універсальною біржею « Хортиця» за номером 316.

Визнати за ОСОБА_1,ю Миколаївною, РНОКПН НОМЕР_1, що зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, яка сталася 21 серпня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя О.В. Щаслива