Справа № 307/2659/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 жовтня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.,

секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду від 01 березня 2018 року по справі №307/2659/17 (Головуючий: Бобрушко В.І.), -

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовною заявою ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» про скасування переходу права власності.

Ухвалою Тячівського районного суду від 01 березня 2018 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема вказує, що не отримувала жодної повістки про призначення судового розгляду на 01.03.2018 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції послався на те, що позивач повторно у судове засідання не зявилася без поважних причин, хоча про час і місце розгляду була повідомлена належним чином і при цьому не подавала заяви про розгляд справи без її участі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Подібна норма міститься в ч.5 ст.223 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частинами 1, 2 ст.130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

З матеріалів справи слідує, що представник позивача ОСОБА_2, який діяв на підставі доручення від 23.10.2017 року (а.с.50) був належним чином повідомлений про судове засідання від 08.02.2018 року, про що свідчить розписка про вручення йому повістки про виклик в суд (а.с.70). Про належне повідомлення позивача ОСОБА_1 також свідчить і її заяви про відкладення розгляду справи, призначеної на 08.02.2018 року (а.с.72, 73).

Водночас матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про судове засідання призначене на 01.03.2018 року. При цьому колегія суддів критично оцінює долучене до справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.80), на яке послався суд першої інстанції, оскільки у ньому міститься підпис щодо вручення повістки в графі «уповноваженому» однак не конкретизовано якій саме уповноваженій особі позивача вручено таку повістку. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 категорично заперечує факт отримання нею повістки на 01.03.2018 року та з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, яке гарантоване ст.6 ЄКЗПЛ, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню по справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 379, 381-384, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 01 березня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: