У Х В А Л А

"26" листопада 2018 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи тим, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2015 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що на даний час син потребує значно більшого догляду та коштів, позивачка просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2015 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття.

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу позивачки, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Відповідності до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема, до ст. 181-184 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивачкою вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст.192 СК України не заявлено.

З заявлених вимог вбачається, що позивачка не ставить питання про збільшення самого розміру стягнутих аліментів, а лише заявляє про збільшення мінімального розміру аліментів, який передбачений ч.2 ст.182 СК України у звязку з прийняттям Закону України №4928 від 17.05.2017 року з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, на який посилається позивачка.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частинні визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення».

Порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження», Сімейним кодексом України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативними актами.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Суд звертає увагу позивачки, що у разі її незгоди із діями державного виконавця щодо стягнення присудженого розміру аліментів, їй слід звертатися до суду із відповідною скаргою. Порядок оскарження дій або бездіяльності державного виконавця врегульовано нормами розділу VII ЦПК України.

У даному випадку суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, оскільки позивачкою не заявлено вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст.192 СК України, а зміна законодавства в частинні визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

У відповідності до ч. 2, 3 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше пяти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 186 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Ухвала може бути оскаржена.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_4