Справа № 288/1295/17
Провадження № 2/288/242/18
31 травня 2018 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
за участю секретаря судового засідання - Франчук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
В листопада 2017 року моторно (транспортного) страхового бюро України (далі-Позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), мотивуючи його тим, що 06 березня 2015 року о 12.00 годині в смт. Попільня, по вулиці Г. Майдану, Попрільтнянського району Житомирської області сталася дорожньо транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: ИЖ 412 ИЄ д/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та BMW 530 д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2 при керуванні ОСОБА_3 (далі Потерпілий).
Цивільно правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК»ПРОВІДНА» при використанні транспортного засобу - BMW 530 д/н НОМЕР_2 за договором обовязкового страхування № АІ 7006638.
Потерпілий звернувся до Позивача із повідомленням про настання ДТП та з Заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди.
Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 6752 гривні 98 копійок.
Позивачем було виплачено відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП у розмірі 5665 гривень 98 копійок та послуги аварійного комісара 543 гривні 50 копійок.
Попільнянським районним судом Житомирської області Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 127 КУпАП.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність Відповідача не була застрахована.
Відповідачу направлено лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди. Відповідач вказаної суми заборгованості не сплатив.
Представник Позивача в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання в якому просив справу слухати за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений, відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України, на адресу його місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку були направлені судові повістки разом із розписками, які повернулися до суду з відміткою Укрпошти вручено особисто. Про причини неявки суду Відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, а тому суд визнає причини неявки ОСОБА_1 неповажними.
Згідно повідомлення УДМС України в Житомирській області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Позивач не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 06 березня 2015 року о 12.00 годині ОСОБА_1 в смт.Попільня по вул. Героїв Майдану Попільнянського району Житомирської області, керуючи автомобілем ИЖ 412 ИЄ д/н НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги в русі автомобілю BMW 530 д/н НОМЕР_2, внаслідок чого сталась ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями порушив п.12.1, 10.2 ПДР України.
Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 31 березня 2015 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 340 гривень.
На момент вчинення ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 при використанні транспортного засобу ИЖ 412 ИЄ д/н НОМЕР_1 не була застрахована.
Цивільно-правова відповідальність потерпілої особи у ДТП ОСОБА_3 який керував автомобілем BMW 530 д/н НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», що підтверджується договором обовязкового страхування № АІ 7006638.
20 квітня 2015 року Потерпілий у ДТП звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, а 19 травня 2015 року із заявою про виплату коштів на відшкодування шкоди, завданої ДТП.
Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу від 05 травня 2015 року вартість (розмір) збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу BMW 530 д/н НОМЕР_2 становить 6799 гривень 18 копійок.
Наказом МТСБУ від 19 червня 2015 року доручено фінансовому управлінню МТСБУ сплатити ОСОБА_3 завдану шкоду, заподіяну в результаті ДТП в розмірі 5665 гривень 98 копійок.
22 червня 2015 року МТСБУ перерахувало на рахунок ОСОБА_3 кошти в розмірі 5665 гривень 98 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 3446. Також за послуги аварійного комісара було сплачено 543 гривні 50 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 73 від 30 червня 2015 року.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
13 жовтня 2015 року Відповідачу було направлено лист із вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, однак відомості про сплату останнім вказаної суми заборгованості відсутні.
Згідно із пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Положеннями пункту 22.1 статті 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати МТСБУ в межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно пункту 38.2.1 статті 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Стаття 27 Закону України Про страхування передбачає, що до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
З роз'яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вбачається, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що відповідає приписам частини другої статті 1187 ЦК України.
У відповідності до правової позиції Верховного суду України, яка висловлена в постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2598цс15, відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 2 частини першої статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1 право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобовязання перед потерпілим; 2 регрес застосовується після припинення зобовязання з відшкодування шкоди.
Як розяснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Згідно частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, а саме стягнення з Відповідача на користь Позивача сплаченого страхового відшкодування та сплаченого судового збору.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 979, 999, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192, 1194 ЦК України; Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»; Постановою Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 130, 133, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України; суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Попільнянського
районного суду ОСОБА_4