Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/6833/17 Головуючий у 1 інстанції Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/778/1541/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В позові зазначала, о рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.04.2017 р. у справі № 336/600/17-ц стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після винесення вищевказаного рішення суду збільшились витрати на дитину, у зв'язку з підвищенням цін на продукти харчування, оплату житлово-комунальних послуг, засобів гігієни, лікування та ін.

За позовом ОСОБА_4, посилаючись на ст.84, 180-184, 191 СК України, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 р. та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дати пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.04.2017 р.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Відкликано виконавчий лист по справі № 336/600/17-ц, провадження 2/336/920/2017.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з підстав не правильного застосування норм матеріального права. Щомісячно він сплачує аліменти на дитину розмір яких перевищує суму 1 000 грн., що є більше на цей час не тільки за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але й 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому рішення суду переглядається в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості, з чим погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII.

Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.04.2017 р. у справі № 336/600/17-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 р., аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що скаржником сплачуються аліменти у розмірі, що перевищує 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не впливають на висновок суду першої інстанції, оскільки визначаючи розмір аліментів та враховуючи передбачені ч.1 ст.182 СК України обставини, суд, з огляду на імперативні вимоги ч.2 вказаної статті в частині мінімального розміру аліментів, позбавлений можливості визначити розмір аліментів у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідна правова позиція зокрема викладена у п.п. 16-17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також у постанові ВСУ від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16.

Також у своїй Постанові від 05 лютого 2014 року по справі 6-143цс13 Верховний Суд України висловив правову позицію що при розгляді позовів про зміну розмірів аліментів (зміну способу стягнення аліментів) застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема ст. 182 СК України.

З огляду на наведене вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги повністю повторюють зміст її позовної заяви, були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку у своєму рішенні, і повторної перевірки ці доводи не потребують.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 квітня 2018 року.

Головуючий:

Судді: