Справа №461/7505/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Львові за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №63. У сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що подружні стосунки протягом останніх років погіршились, понад чотири роки вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто подружні відносини між ними фактично припинилися. Стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникали суперечки та конфлікти. Вважає, що примирення та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Окрім того, зазначає, що відповідач офіційно працює у військовій частині НОМЕР_1 м. Львова, а тому має можливість сплачувати аліменти. Відтак, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, зареєстрований 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №63, неповнолітнього сина ОСОБА_3 залишити проживати з ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 жовтня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05 листопада 2018 року о 11:00 год.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05 листопада 2018 року судове засідання відкладено на 07 листопада 2018 року о 09:30 год., у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі. Зазначила, що позов підтримує та просить задоволити. Часу для примирення не потребує.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без його участі. Зазначив, що проти задоволення позову не заперечує, що дає суду можливість вважати, що відповідач визнає позов. Часу для примирення не потребує. Проти проживання дитини з матір`ю не заперечує.

На підставі ч.1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України проведення підготовчого судового засідання здійснюється за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що 02 вересня 20008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 /а.с. 6/.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 17 грудня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції /а.с. 7/.

Судом також встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого погіршилися подружні стосунки в негативну сторону, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З огляду на викладене, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов в частині розірвання шлюбу необхідно задоволити.

За правилами ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю.

Згідно позовної заяви, відповідач працює у військовій чатині А-0284 м. Львова, має звання старшого сержанта, командира відділення, замісника командира взводу, що дає суду підстави вважати, що відповідач отримує стабільний дохід.

Суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, також суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити необхідний і достатній рівень для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на виховання дитини на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, оскільки саме такий розмір стягнення аліментів на дитину, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для забезпечення побутових потреб дитини.

Суд, визначаючи час, з якого необхідно присудити аліменти на дитину, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 04 жовтня 2018 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Розглядаючи вимогу позивача про встановлення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

За правилами ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як регламентовано ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті наголошує, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено, що за відсутності спору місце проживання дитини визначається за спільною згодою батьків. Водночас, суд вирішує питання про місце проживання дитини у випадку наявності спору між батьками.

Матеріалами справи встановлено, що спору з приводу місця проживання дитини між сторонами немає, про що свідчить заява відповідача, в якій останній вказує, що не заперечує проти проживання дитини з матір`ю. За таких обставин у суду відсутні правові пістави для задоволення позовних вимог в частині встановлення місце проживання дитини.

Зважаючи на вищевказані обставини справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково.

На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у зв`язку з визнанням позову відповідачем позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №QS69200001 від 04.10.2018 року, а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 105, 112, 114, 160, 161, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 10, 13, 142, 200, 206, 223, 247, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09.11.2012 року Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області), який зареєстровано 02 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що складено актовий запис № 63.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09.11.2012 року Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повернути ОСОБА_1 і ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09.11.2012 року Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області) з державного бюджету 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №QS69200001 від 04.10.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 09.11.2012 року Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області) 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення (складення). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 07 листопада 2018 року.

Суддя Зубачик Н.Б.