справа №176/2210/17
провадження №2/176/185/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 лютого 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнов К.А.

з участю секретаря Лоцман М.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, в якому після уточнень просить встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Жовті Води, Дніпропетровської області, з 02 липня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 року; та надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право на спадкування, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року, разом із спадкоємцями першої черги, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7.

Свою заяву заявник обґрунтувала тим, що з 02 липня 1999 року вона проживала разом із ОСОБА_5 однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, піклувалися один про одного як чоловік та дружина, були зареєстровані та мешкали в одному будинку. Оскільки ОСОБА_5 тяжко хворів на туберкульоз псоріаз, вона здійснювала догляд за останнім та фінансово забезпечувала їх сім'ю. Після настання смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме на автомобіль «Нива» (ВАЗ 2121, 1988 року випуску), д.н. НОМЕР_1, та земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1, Кіровоградської області. ОСОБА_1 як особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу неменше п'яти років до часу відкриття спадщини, на підставі ч. 1 ст. 1264 ЦК України, подано заяву до Державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори з приводу одержання свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою Державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 21 грудня 2017 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю документів які б підтверджували факт родинних стосунків з померлим ОСОБА_5 За викладених обставин, для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_5, їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свою заяву підтримала, пояснила, що з ОСОБА_5 проживали разом протягом 18 років, вона за ним доглядала, він важко хворів, мав інвалідність, отримував пенсію як інвалід по втраті працездатності. Встановлення факту необхідно їй для прийняття спадщини після померлого.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судові засідання не з'явлись, були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, відзив на позовну заяву не надіслали.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачі не повідомили суд про поважність їх неявки в судові засідання, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення без участі відповідачів на підставі доказів, які зібрані по даній справі.

Вислухавши пояснення заявника, покази свідків, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 26 червня 2017 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Дніпропетровській області, актовий запис № 446, ІНФОРМАЦІЯ_9 року помер ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до паспортів громадянина України ОСОБА_5 та ОСОБА_1 останні були зареєстровані разом за адресою: АДРЕСА_2, Дніпропетровської області. ОСОБА_5 з 23.02.2007 року, а ОСОБА_1 з 15.09.2009 року (а.с.7,45,46).

Поховання ОСОБА_5 здійснювала ОСОБА_1, що підтверджується товарним чеком № 59 від 26.06.2017 року, видатковою накладною № ПЛ-0013191 від 26.06.2017 року, замовлення-рахунок № 807 від 26.06.2017 року, товарними чеками про закупівлю товарів на поховання (а.с.48-50).

Згідно з листом П'ятихатського об'єднаного управління ПФУ Дніпропетровської області від 22.01.2018 року № 963/02/08 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 перебував на обліку в пенсійному відділенні з 20.03.2012 року та отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи до моменту смерті 25.06.2017 року. Допомогу на поховання померлого ОСОБА_5 отримала 26.06.2017 року ОСОБА_1 (а.с.51).

Відповідно до виписного епікризу ОСОБА_5 хворів на дисемінований туберкульоз легенів (а.с.56).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК Серія 10 ААА №588193 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 мав другу группу інвалідності з 20.03.2012 року за загальним захворюванням довічно із протипоказанням всіх видів регулярної праці в звичайних умовах на період активного лікування (а.с.57).

Свідок ОСОБА_8, який є сусідом, в судовому засіданні пояснив, що знає сім'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дуже давно, з моменту як вони поселились в судинку напроти в 2005 році, часто бував у гостях. Знав, що ОСОБА_5 важко хворів на туберкульоз, йому робили операцію по видаленню легені. Не міг виконувати тяжкої фізичної праці, тому ОСОБА_1 здійснювала за ним догляд.

Свідок ОСОБА_9, який був другом ОСОБА_10 та ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом давно, ще з 1999 року. Вони проживали спочатку в гуртожитку, потім на квартирах, а згодом купили будинок на АДРЕСА_2. Він приходив до них у гості, спілкування у них було гране, як у люблячих людей. ОСОБА_5 хворів на туберкульоз десь з 2002 року. А після операції йому було важко навіть ходити, тому ОСОБА_1 йому у всьому допомагала.

Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Враховуючи положення ст. 3 СК України та п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», згідно яких сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До таких спадкоємців слід віднести тих осіб, які не пов'язані із спадкодавцем кровним спорідненням, не були його родичами, не знаходилися у шлюбі та інших осіб, які з певних причин проживали однією сім'єю.

При цьому ст. 2 СК містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Однак поняття "проживання однією сім'єю" та "член сім'ї" не є тотожними. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. До кола осіб, які можуть одержати право на спадкування за ст. 1264 ЦК відносяться й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», викладених у абзацах 1 та 4 пункту 21, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу не менше п'яти років до часу відкриття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки дасть змогу скористатися своїм правом на отримання спадщини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів, показаннями свідків.

Із показів свідків та дослідивши залучені по справі докази, судом безпірно встановлено, що померлий ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дійсно проживали однією сім'єю без шлюбу не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, ОСОБА_5 був тяжко хворим, у зв'язку з хворобою мав другу групу інвалідності, тому суд приходить до висновку про наявність сукупності підстав для зміни черговості спадкування та надання ОСОБА_1 права на спадкування разом з спадкоємцями першої черги. У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 1280,00 грн., а саме по 426 грн. 66 коп. з кожного (а.с.2)

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, разом з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 02 липня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 право на спадкування, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 року, разом із спадкоємцями першої черги, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1280 грн. 00 коп., а саме по 426грн. 66 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів або одного з них. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до або через суд першої інстанції, а матеріали справи надсилаються судом за правилами, що діяли до набрання чинності діючої редакції ЦПК України.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А. Гусейнов