ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року

м.Суми

Справа №583/3122/17

Номер провадження 22-ц/788/299/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі служби в справах дітей Охтирської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду та свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2 є її рідною донькою, яка має двох малолітніх дітей, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2012 року ОСОБА_2 проживає окремо, життям своїх дітей не цікавиться, не приймає участі у їх вихованні та матеріально не забезпечує їх. Малолітні діти проживають з ОСОБА_1, вона піклується про них, а відповідно до рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради № 119 від 19 липня 2017 року дітям було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлено опіку, а ОСОБА_1 призначено їх опікуном. ОСОБА_2 згодна з позбавленням її батьківських прав відносно малолітніх дітей, що підтверджується її заявою, яка завірена нотаріусом. Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Проте рішення місцевого суду зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі свідоцтв про народження дітей вбачається, що їх батьком записаний ОСОБА_5

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 119 від 19 липня 2017 року малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлено над ними опіку, а ОСОБА_1, яка є їхньою бабусею призначено опікуном та видано посвідчення № 356.

З Висновку від 14 грудня 2017 року № 01-13/3749 органу опіки і піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що з 2012 року ОСОБА_2 знялася з реєстрації в м. Охтирка та виїхала у невідомому напрямку та умисно самоусунулась від виконання батьківських обов'язків. Вона не допомагає дітям речами, продуктами харчування, порадами, співчуттям, не бере участі у здобутті ними середньої освіти, не формує їх світогляд, громадську позицію, свідомість, не готує дітей до самостійного життя. З 2012 року ОСОБА_1 фактично утримує та виховує дітей. Діти навчаються в Охтирській ЗОШ І - ІІІ ступенів № 8. Малолітня ОСОБА_3 з повагою відноситься до своєї бабусі та до старших людей. При співбесіді з працівниками служби у справах дітей Охтирської міської ради пояснила, що мати її життям не цікавиться, не телефонує їй, не вітає з днем народження, не надає ніяких коштів. Лікує її бабуся, також допомагає готувати уроки та домашні завдання, привчає її до гігієни та самообслуговування. З бабусею у них теплі родинні стосунки, дівчина відноситься до позивачки як до матері. Також, ОСОБА_1 піклується та турбується про ОСОБА_4

24 жовтня 2017 року ОСОБА_2 надала нотаріально посвідчену заяву про свою згоду із судовим позовом про позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей, тому виходячи з цього органи опіки і піклування Охтирської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей.

Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що встановлені обставини справи та зібрані по справі докази дають змогу зробити висновок про те, що позовні вимоги є передчасними та надуманими. Проте колегія суддів з даним висновком не погоджується.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, п. п. 15, 16 якого передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Проте зазначені вище вимоги діючого законодавства, положення пленуму, з огляду на обставини справи, місцевим судом не враховано.

Матеріалами справи стверджується та не спростовано відповідачем, що остання з 2012 року проживає окремо, дітей залишила своїй матері ОСОБА_1, життям своїх дітей не цікавиться, не приймає участі у їх вихованні та матеріально не забезпечує їх. Малолітні діти проживають з ОСОБА_1, вона піклується про них, а відповідно до рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради № 119 від 19 липня 2017 року дітям було надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлено опіку, а ОСОБА_1 призначено їх опікуном. ОСОБА_2 згодна з позбавленням її батьківських прав відносно малолітніх дітей, що підтверджується її заявою, яка завірена нотаріусом. Відповідно до висновку органу опіки та піклування вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. Допитані в суді апеляційної інстанції як свідки малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили відсутність материнської турботи на протязі шести років з боку матері ОСОБА_2 Їм не відомо де вона знаходиться, чим займається і коли вони її побачуть.

Досить суттєвими для вірного вирішення даного спору є і саме відношення відповідачки до спірного питання. Її поведінка свідчить про те, що вона не дорожить своїм статусом матері, не бореться за його збереження та збереження родинних відносин з дітьми, відноситься до цього байдуже, погоджується з позбавленням батьківських прав та не наводить поважних причин неможливості виконувати свої батьківські обов'язки з 2012 року.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вбачає підстави для задоволення позову, так як доведено ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Тому рішення місцевого суду згідно вимог ст. ст. 374, 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

Сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанції в сумі 1 600 грн. підлягає відшкодуванню згідно вимог ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанції в сумі 1 600 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В.І. Криворотенко

Судді: Т.А. Левченко

С.Г. Хвостик