Справа №442/362/18
Провадження №2/442/682/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
за участю представників:
від позивача: не зявилися
від відповідача: не зявилися
Позивач звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обгрунтування позову зазначає, що згідно актового запису № 428 від 23.09.1999, зробленого відділом РАГСу Дрогобицького міськвиконкому Львівської області, між сторонами укладено шлюб, від якого у сторін народились двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з позивачем. Вказує, що відповідач протягом останніх років кардинально змінив у гіршу сторону своє відношення до сімї, останнім часом у сторін виникли різні погляди на подружнє життя, відповідач став зловживати алкогольними напоями, через що між ними на сімейно-побутовому грунті часто виникали конфлікти, що негативно впливало на виховання дітей, а неодноразові звернення до нього щодо припинення конфліктів та зміну своєї поведінки, він не реагував. Постійне нервове напруження зробило нестерпним їх подружні стосунки, шлюбні відносини між ними припинені і близько року сторони проживають окремо, вказує, що питання шлюбного майна подружжя сторони вирішать добровільно, після їх розлучення діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишаться проживати з позивачем. Наголошує, що на даний час втратила почуття любові до відповідача як до свого чоловіка, сам відповідач проти їх розлучення не заперечує, а тому їх сімя в своєму первинному значенні фактично припинила своє існування і її збереження або поновлення шлюбних відносин уже не можливе, тому просить суд розірвати шлюб.
Сторони в судове засідання не зявилися, позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином по останньому відомому місцезнаходженню та на офіційному веб-сайті судової влади. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 23.09.1999 уклав шюб з ОСОБА_1 (до укладення шлюбу прізвище „Карасевич), який зареєстрований у відділі РАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 428 (Свідоцтво про шлюб Серії І-СГ № 049485).
Від даного шлюбу в сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії І-СГ № 039947), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серії 1-СГ № 017194).
Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя № 11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.
Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.
При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704 грн 80 к.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, укладений 23.09.1999 та зареєстрований у відділі РАГСу Дрогобицького міськвиконкому, актовий запис № 428, свідоцтво про шлюб Серії І-СГ № 049485 розірвати.
Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Івасюка, 7; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ((місце реєстрації: АДРЕСА_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6; РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 708 (сімсот вісім) грн 40 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.С. Кучаковський