Справа № 346/2962/17
Провадження № 22-ц/779/425/2018
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

секретарів: Турів О.М., Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 січня 2018 року у складі судді Потятинника Ю.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, розташованої в садовому товаристві «Карпатські зорі» по вул. Довбуша, ділянка № 4 в м. Коломия, що стверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку від 21.12.2007 року.

На даній земельній ділянці розташований належний йому садовий будинок, що підтверджується листом садового товариства «Мічурінець» від 01.11.2016 року, документація на який знаходиться на стадії виготовлення.

У жовтні 2003 року його дочка ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 які після одруження стали проживати в належному йому садовому будинку. Від шлюбу мають двоє дітей .

У вересні 2016 року шлюб між його дочкою та відповідачем розірвано.

Не зважаючи на те, що відповідач з часу розірвання шлюбу втратив статус члена сім`ї, останній і надалі продовжує проживати в належному йому будинку і в добровільному порядку не виселяється з нього.

Зазначив, що проживання відповідача в належному йому садовому будинку створює для нього безліч незручностей і значні перешкоди в користуванні належним майном (будинком та земельною ділянкою).

Оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку виселитись із спірного житла, змушений звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 із спірного садового будинку та звільнення земельної ділянки.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 19 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на необгрунтованість та незаконність рішення суду, неповне з»ясування судом обставин справи, які мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апелянт зазначив, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тому, що шлюб між його дочкою та ОСОБА_2 розірвано більше року тому, останній втратив статус члена сім»ї, однак надалі продовжує проживати в будинку ОСОБА_1 та не бажає в добровільному порядку звільнити його, мотивуючи тим, що приймав участь у будівництві будинку, вкладав туди свої кошти, а в самому будинку знаходяться його особисті речі та меблі. Однак жодних підтверджуючих документів суду не представив.

Через такі дії відповідача він з дочкою та онуками змушений проживати в однокімнатній квартирі в м. Коломия, в той час як його колишній зять проживає в спірному будинку без реєстрації.

Посилаючись на зазначені обставини апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_1- ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на те, що відповідач власними силами та коштами здійснював будівництво зазначеного будинку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спірний садовий будинок має ознаки самочинного будівництва, за умов оспорювання відповідачем права власності на нього - вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном шляхом виселення відповідача є передчасними.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 липня 2007 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_6 земельну ділянку для ведення садівництва, що розташована по вул. Довбуша діл.4 сад. тов. «Карпатські зорі» в м. Коломия, загальною площею 0,06 га.

На підставі вказаного договору ОСОБА_1 21 грудня 2007 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯД №896220, площею 0,06 га яка розташована в садовому товаристві «Карпатські зорі», вул. Довбуша, ділянка №4, м. Коломия. (а.с.7).

Відповідно до довідки виданої садовим товариством «Мічурінець» №1 від 12 січня 2017 року ОСОБА_1 є членом садового товариства «Мічурінець» (Карпатські зорі), на належній йому земельній ділянці розташований садовий будинок загальною площею 121,1 кв.м. , який не введений в експлуатацію (а.с.8).

Представником позивача також представлено робочий проект газифікації садового будинку по вул. Довбуша №4 с/т «Карпатські зорі» на ім»я попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_6 з відповідними планами першого та другого поверху даного будинку(14-15).

Вказаний садовий будинок згідно довідки судового експерта ОСОБА_7 від 01.11.2016 року відповідає Державним будівельним нормам та є придатним для проживання, однак проектна документація на вказаний садовий будинок відсутня.(а.с.9)

На замовлення ОСОБА_1 підприємцем ОСОБА_8 виготовлено технічний паспорт на садовий (дачний) житловий будинок в садовому товаристві «Мічуринець» №4 масив «Карпатські зорі» в м. Коломия, у якому рік будівництва будинку зазначено 2007 рік, а площа забудова -121,1 кв.м.

Таким чином встановлено та не заперечується сторонами, що на належній на праві власності земельній ділянці ОСОБА_1 зведено садовий будинок, який придатний для проживання однак такий не введений в експлуатацію. У даному будинку проживала сім»я дочки позивача ОСОБА_1: ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_2 та їхні діти.

Після розлучення ОСОБА_9 та ОСОБА_2В.у 2016 році у даному будинку продовжує проживати відповідач ОСОБА_10

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містить ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна, відповідно до ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Станом на час розгляду справи право власності на садовий чи житловий будинок в садовому товаристві «Мічуринець» №4 масив «Карпатські зорі» у м. Коломия по вул. Довбуша - у встановленому законом порядку не оформлено.

За змістом статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

З огляду на встановлені по справі обставини ОСОБА_1 вважається власником матеріалів, обладнання які були використані в процесі будівництва будинку.

Відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в будинку, який знаходиться на належній ОСОБА_1 земельній ділянці для ведення садівництва, що розташована по вул. Довбуша діл.4 сад. тов. «Карпатські зорі» в м. Коломия, тобто користується належним позивачу майном.

Відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку не бажає звільнити приміщення будинку, посилаючись на те, що будинок він побудував власними силами та коштами, з метою будівництва брав кредит, у даному будинку знаходяться його особисті речі, меблі.

Разом з тим, відповідач не подав суду доказів того, що він у встановленому законом порядку ставить питання щодо оформлення чи визнання за ним права власності на зазначений будинок.

Таким чином ОСОБА_2 користується належним ОСОБА_1 майном без належних на те правових підстав, а тому вимоги останнього про усунення перешкод у користуванні його майном є обґрунтованими.

Оскільки встановлено, що відповідач ОСОБА_2 користується належним ОСОБА_1 майном - земельною ділянкою та будинком ( право власності на який не оформлено), то колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю підлягають до часткового задоволення шляхом зобов»язання ОСОБА_2 звільнити садовий будинок.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_1 1600 грн. понесених останнім судових витрат по оплаті судового збору при зверненні з позовом до суду та при подачі апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 19 січня 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні майном, що знаходиться на земельній ділянці належній ОСОБА_1, яка розташована за адресою м. Коломия вул. Довбуша, ділянка 4 у садовому товаристві «Карпатські зорі», шляхом звільнення садового будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1600 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_11