РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування якої зазначила наступне. З відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі з 09 жовтня 2001 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, 10 листопада 2004 року, дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 вересня 2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з нею та перебувають повністю на її утриманні.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2013 року стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі по 400 (чотириста) гривень для кожної дитини щомісячно, починаючи з 25 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Поряд з тим, зазначила, що самостійно забезпечити належний рівень життя дітям не спроможна, так як суттєво погіршилося матеріальне становище внаслідок інфляційних процесів в державі, зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги. Окрім речей першої необхідності вона несе витрати на лікування та оздоровлення дітей. В той час, як сума аліментів, яка стягується з відповідача є мізерною і її не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дітей.

Також зазначила, що відповідач має стабільні доходи, справно сплачував раніше аліменти, однак через збільшення прожиткового мінімуму, а відповідно й витрат на утримання дітей, змушена звернутися до суду та просити збільшити розмір стягуваних із відповідача аліментів із 400 гривень до 1000 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не зявився, в адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову, просив прийняти його визнання позову та слухати справу у судових засіданнях без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 СК України, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, 10 листопада 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-ЕГ № 138788, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис про народження № 74 від 06 травня 2005 року); дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-ЕГ № 138789, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис про народження № 86 від 17 червня 2006 року).

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають з позивачем та перебувають повністю на її утриманні.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2013 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з 24 квітня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, витрати на утримання такої збільшилися, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини.

Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII установлено розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, зокрема для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 гривень, з 1 липня 1944 гривень, з 1 грудня 2027 гривень.

Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В звязку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання неповнолітніх дітей.

Враховує суд і те, що неповнолітні діти проживають з матірю, яка в звязку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання.

А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, а обовязок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, таким чином задовольнивши збільшені позовні вимоги повністю.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Керуючись ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів стягуваних відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 25 червня 2013 року та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, 10 листопада 2004 року, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривень 40 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер