Справа № 390/2239/17
Провадження № 2/390/159/18
"17" травня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Бойко І.А.,
при секретарі Губанові М.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, надав пояснення по обставинам справи, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, та просила провести розгляд справи без її участі.
Відповідач ТОВ «Агроконтракт-Н» свого представника у судове засідання не направив, про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки представника до суду не повідомив, заперечення проти позову не подано.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
05.12.2005 року між ОСОБА_2 та ПП «НСНФ «Соєвий вік» було укладено договір оренди землі строком на 20 років щодо земельної ділянки площею 3,98 га, що розташована на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, який зареєстрований КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 05.12.2005 за №73. Договір містить додатки у вигляді акту прийому-передачі обєкта оренди та акту визначення меж земельної ділянки в натурі на місцевості, а також витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.
На запит суду, Олександрівської районною державною адміністрацією Кіровоградської області надано лист №01-29/139/2 від 28.03.2018 року, яким повідомлено, що у відповідності до правових норм, договір оренди землі укладається у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, а тому не мають можливості надати оригінальний паперовий примірник договору оренди земельної ділянки №261.
Статтями 12, 13, 81, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
У ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 637 ЦК України у разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як передбачено ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, що визначено ч. 1 ст. 93 ЗК України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Стаття 24 вказаного Закону зазначає, що орендодавець зобовязаний, зокрема, не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.
Як передбачено ч.1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.
Відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Вказана умова також визначена сторонами в пункті 12.4. договору оренди землі від 05.12.2005 року.
Згідно ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Наведені вище докази свідчать, що ОСОБА_2 є власником спірної земельної ділянки, яка перебуває в орендному користуванні ПП «НСНФ «Соєвий вік», згідно договору оренди землі від 05.12.2005 року, який є чинним, строк дії вказаного договору закінчується 05.12.2025 року, і на разі зазначений договір не розірвано, не визнано судом недійсним та право оренди ПП «НСНФ «Соєвий вік» не припинено, умови договору виконуються сторонами. Проте, 19.10.2016 року державним реєстратором Олександрівської РДА Кіровоградської області, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за ТОВ «Агроконтракт-Н» право оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі №б/н від 01.10.2016 року, укладеного між відповідачами відносно спірної земельної ділянки, строком на 10 років з правом пролонгації.
Аналізуючи норми чинного законодавства та письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що одночасне існування двох договорів оренди та їх державної реєстрації суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, що визначено в постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2018 року по справі №467/954/16-ц (провадження №61-1691св17).
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд приходить до висновку, що договір оренди землі від 01.10.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроконтракт-Н», суперечить законодавству, оскільки договір укладений під час дії договору оренди землі від 05.12.2005 року та порушує право оренди ПП «НСНФ «Соєвий вік» на земельну ділянку, яка є предметом обох договорів. Орендне право щодо спірної земельної ділянки вже зареєстровано за позивачем, а тому суд вважає, що спірний договір необхідно визнати недійсним в силу вимог ч.1 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на прийняте рішення по суті позовних вимог, вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати щодо сплаченого судового збору, що відповідає ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.13, 15, 24, 27, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.203, 215, 627, 637, 638, 651, 792 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції.

Суддя