Дата документу 04.12.2018 Справа № 311/2190/18
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 311/2190/18Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю.В.
Пр. № 22-ц/807/674/18Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Онищенка Е.А.

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2018 року про залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду у справі за скаргою ОСОБА_3, зацікавлена особа: Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, на дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Микитюк Тетяни Іванівни,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

В скарзі зазначав, що 03.04.2018 року, державним виконавцем Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Микитюк Т.І. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-656/2008, виданого 04.04.2008 року Василівським районним судом Запорізької області було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Вказує, що вищевказана постанова позбавить його будь-яких засобів щодо виконання рішення суду, також при винесенні постанови державним виконавцем не було виконано вимоги щодо складання постанови, просить поновити строк на оскарження дій державного виконавця; задовольнити його скаргу; визнати постанову державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Микитюк Т.І., про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.04.2018 року неправомірною; зобов'язати державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Микитюк Т.І. скасувати постанову від 03.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника - ОСОБА_3, у праві керування транспортними засобами.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2018 року скаргу ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність обставинам справи висновків суду, просив ухвалу від Василівського районного суду Запорізької області від 24.07.2018 року скасувати, та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про залишення скарги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду зі скаргою з пропуском строку для звернення до суду, та не надав доказів поважності причин пропуску такого строку.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії відповіді Начальника Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Шабала І.А. на скаргу, постанова державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Микитюк Т.І. від 03.04.2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами боржнику ОСОБА_3 була направлена поштою та отримана ним 12.05.2018 року (а.с. 16). Факт отримання копії постанови ОСОБА_3 саме 12.05.2018 року також не заперечується скаржником, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якого пов'язано його початок.

Таким чином, з урахуванням п. а ч.1 ст. 449 ЦПК України, скарга повинна була бути поданою до суду до 23.05.2018 року.

Проте, в порядку ст.447 ЦПК України скарга була подана заявником до Василівського районного суду 26.06.2018 року, згідно штампу суду з вх. № 9400/18 (а.с. 1). Тобто з пропуском процесуального строку, встановленого ч.1 ст.449 ЦПК України.

Відповідно до ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом

Разом з тим, як передбачено ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця є процесуальним, та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Законодавцем не встановлено перелік поважних причин, за яких суд поновлює строк на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Вирішуючи питання про поновлення строку суд з'ясовує поважні причини, у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Микитюк Т.І. ОСОБА_3 одночасно подав клопотання про поновлення строку на оскарження дій державного виконавця.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що після отримання ним копії оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 попередньо звертався з відповідною скаргою на дії державного виконавця Микитюк Т.І. до начальника Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Шабали І.А., відповідь на яку отримав 19.06.2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що причина, на яку вказує заявник, як на підставу поновлення пропущеного строку, не є поважною, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Шабала І.А. зі скаргою на дії державного виконавця при винесенні постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.04.2018 року (а.с. 10).

Отже, звернувшись до Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області зі скаргою ОСОБА_3 було відомо про порушення його права.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про неповажність вказаних заявником причин пропуску подання скарги на дії державного виконавця.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що граничний термін оскарження відповідних дій повинен був розпочатись саме з 19.06.2018 року, з дня, коли ним була отримана відповідь від начальника Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Шабала І.А. на подану ним скаргу на дії державного виконавця, оскільки ці доводи не ґрунтуються на вимогах закону.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 24 липня 2018 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 06 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: