РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом Запорізького національного університету до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Запорізький національний університет (далі ЗНУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з оплати цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти у розмірі 2 755,20 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.09.2009 між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 2 згідно із якою ОСОБА_3 отримав цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти у загальному розмірі 53 760,00 гривень або 6 720,00 гривень за один рік (семестр, місяць). Згідно з угодою позивач ЗНУ надав ОСОБА_3 освітні послуги за рахунок державних цільових коштів на кредитній основі, а відповідач зобовязався повернути ці кошти протягом 15 років після закінчення навчання по 1/15 кожний рік та 3% річних за користування кредитом. Наказом від 07.10.2009 № 213-с відповідача переведено на вакантне місце держбюджетної форми навчання, у звязку з чим ним фактично використано лише частину кредитних коштів в розмірі 6 720,00 гривень. Відповідач проходив навчання в ЗНУ з вересня 2009 р. по січень 2010 р., а 25.06.2013 здобув кваліфікацію «бакалавр права». Однак, відповідач свої зобовязання за кредитною угодою виконував неналежним чином, у звязку із чим станом на 01.09.2017 виникла заборгованість у загальному розмірі 2 755,20 гривень, з яких: 1 344,00 гривень сума кредиту, 1 411,20 гривень відсотки за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 2 755,20 гривень та судові витрати у розмірі 1 600,00 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не надав, проте в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення учасників справи, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

01.09.2009 між ЗНУ та ОСОБА_3 укладено угоду № 2 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти.

Згідно з умовами угоди позивач (Навчальний заклад) надав відповідачеві (Одержувач кредиту) цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр та спеціальністю правознавство за денною формою навчання у розмірі 6 720,00 гривень на навчальний рік (семестр, місяць) та 53 760,00 гривень на весь термін навчання.

Цією ж угодою відповідача зараховано на навчання до Навчального закладу (п. 2.1).

Відповідач зобовязався повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за час фактичного користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування Одержувача кредиту із Навчального закладу починаючи з третього місяця після відрахування (п. 3.3).

Одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 53 760,00 гривень та три відсотки річних за користування ним готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Навчального закладу щорічно (до 31 грудня) у розмірі 1/5 частини від загальної суми одержаного кредиту та відсотки, які нараховуються на суму неповернутого кредиту за весь час фактичного навчання ним, починаючи з 01.06.2014 по 01.06.2029 (п. 6.1).

Як випливає з наказу позивача від 07.10.2009 № 1807-1 ОСОБА_3 01.09.2009 надано державний пільговий кредит для отримання вищої освіти до здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр».

Наказом позивача від 07.10.2009 № 213-с відповідача переведено на вакантне місце держбюджетної форми навчання, у звязку з чим ОСОБА_3 фактично використано лише частину кредитних коштів в розмірі 6 720,00 гривень. Дані обставини сторонами не оспорюються.

На підставі угоди № 2 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти відповідачеві були надані освітні послуги в обумовленому цією угодою обсязі. Вказані обставини також не є спірними.

25.06.2013 відповідач здобув кваліфікацію «бакалавр права», що підтверджується витягом із наказу позивача № 1121-с від 25.06.2013.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за вказаною угодою, його заборгованість перед позивачем станом на 01.09.2017 становить 2 755,20 гривень, з яких: 1 344,00 гривень сума кредиту, 1 411,20 гривень відсотки за користування кредитом, що також підтверджується наданою позивачем довідкою від 22.11.2017 № 17-61/302, та не оспорюється відповідачем.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаною угодою належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у звязку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 600,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 263265, 280283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Запорізького національного університету до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Запорізького національного університету (, р/р 2045 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) заборгованість за угодою № 2 від 01.09.2009 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, яка складається з: 1 344,00 гривень сума кредиту, 1 411,20 гривень відсотки за користування кредитом, а разом стягнути 2 755 (дві тисячі сімсот пятдесят пять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Запорізького національного університету (, р/р 2045 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 4 квітня 2018 р.

Повне судове рішення складене 6 квітня 2018 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.П. Соболєва