МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/2300/17

"26" листопада 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Захарченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені),

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені), посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2015 року з відповідачки ОСОБА_2 стягнуті аліменти на його користь на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року.

Однак покладений на відповідачку обовязок щодо утримання дітей, остання належним чином не виконує, і згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до виконавчого листа 369/12895/14-ц, виданою 14.07.2017 року Макарівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, розмір заборгованості відповідачки по аліментах за період часу з 01.06.2015 року по 01.07.2017 року включно складає 34273.23 гривень.

Про наявність заборгованості по сплаті аліментів та необхідність її погашення відповідачка була попереджена, про що свідчить лист Макарівського районного відділу ДВС від 14.07.2017 року №7888.

Позивач просить: стягнути з відповідачки на його користь 34273.23 гривні заборгованості по аліментах та 34273.23 гривні неустойки (пені).

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_5 була повідомлена через оголошення на офіційному сайті Макарівського районного суду.

Встановлено, що відповідно витягу з протоколу №11 Комісії з питань захисту прав дитини при Макарівській райдержадміністрації №01-20/146 від 14.04.2016 року, на засідані комісії було вирішено батьку малолітніх дітей ОСОБА_1 забрати дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

Згідно розрахунку по аліментах, виданого Макарівським районним відділом державної виконавчої служби, станом на 01.07.2017 року заборгованість ОСОБА_7 по виконавчому листу №369/12895/14-у становить 34273.23 гривні (а.с.5).

Відповідно листу №7887 від 14.07.2017 року за підписом заступника начальника Макарівського районного відділу ДВС ОСОБА_8, ОСОБА_7 було направлено на адресу: АДРЕСА_1, розрахунок заборгованості для виконання (а.с.4).

Згідно листу-повідомленню №7888 від 14.07.2017 року за підписом в.о. начальника Макарівського районного відділу ДВС ОСОБА_8, викликом до відділу 14.09.2016 року у боржниці ОСОБА_7 відібрано попередження за ст..164 КК України, яким зобовязано щомісячно сплачувати аліменти, погасити заборгованість, повідомити місце роботи для направлення виконавчого документа для подальшого його виконання, про що свідчить особистий підпис боржниці (а.с.6).

Відповідно виконавчому листу по справі №369/12895/14-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, з ОСОБА_7 (Обіди) стягнуто на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року та до їх повноліття (а.с.7).

Згідно заочному рішенню Києво-Святошинського районного суду від 13.01.2015 року по справі №369/12895/14-ц, припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Виконавчий лист №2-1291/2004 виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 06.05.2004 року відкликано. Стягнуто з ОСОБА_7 (Обіди) на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09.12.2014 року та до їх повноліття (а.с.10).

Відповідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 29.05.2017 року по справі №370/1146/17, відмовлено Макарівському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області в задоволенні подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянці ОСОБА_7 (а.с.12).

Відповідно вимог ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Тобто, згідно вимог ч.1 ст.196 СК України, правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому, сума заборгованості по аліментам за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість по аліментам за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

В постанові Верховного суду України від 11.09.2013 року №6-81цс13 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція, де зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Крім того, статтею 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязани1й сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначений ст.194-187 СК України, ст.74 Закону України «Поро виконавче провадження».

За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуте на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови адміністра3ції підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у звязку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених, законом, випадках..

Спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів (а не про стягнення заборгованості) вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому ч.2, 3, 4, 9 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватним виконавцем під час виконання судового рішення, ухваленого відповідного до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів такими, що не підлягають задоволенню, оскільки законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.

Позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) розмір якої дорівнює сумі заборгованості також не підлягає задоволенню, оскільки розрахунок пені не відповідає встановленим правилам розрахунку пені.

Керуючись вимогами ст.180 СК України, ст.263-265, 447 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволені позову.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 26.11.2018 року.

Суддя