Ухвала

Іменем України

15 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 464/7068/14-ц

провадження № 61-40646ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання за певною адресою та визнання співвласником садиби,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Личаківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання за певною адресою та визнання співвласником садиби.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання за певною адресою та визнання співвласником садиби залишена без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу цієї ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду Львівської області з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2018 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року повернута апелянту.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - ОСОБА_2, на ухвалуАпеляційного суду Львівської області від 11 червня 2018 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, та встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Апеляційний суд правильно виходив із того, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2018 року оскаржується не в частині визначення розміру судових витрат, а містить посилання на наявність у ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору, тому апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду і підлягає поверненню апелянту.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту проживання за певною адресою та визнання співвласником садиби відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников