Провадження № 2/750/2549/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

третя особа Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова,

в с т а н о в и в:

01.10.2018 позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №60 в будинку 9 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, оскільки не проживає в ній понад 1 рік з підстави статті 405 ЦК України та стягнути судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив суду, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач доводиться внучкою позивачу, а тому була зареєстрована до спірної квартири в якості піднаймача. Разом з тим, зазначив, що позивач не памятає про укладення договору піднайму.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7).

Згідно довідки виданої Обєднання житлово-будівельних кооперативів м. Чернігова від 12.09.2018 року №4408, в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2 власник, ОСОБА_4 дочка, ОСОБА_3 піднаймач (а.с. 8).

Згідно типового договору піднайму житлового приміщення від 06.12.2012 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було передано в піднайм житлове приміщення, що складається з трьох кімнат житловою площею 62 кв.м. за адресою АДРЕСА_4. Вказаний договір складений в трьох примірниках, один із яких знаходиться в справах ОЖБК, а інші видані сторонам.

Відповідно до ОСОБА_5 від 10.09.2018 року засвідченого керуючим ОЖБК, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована, але не мешкає з 2013 року за адресою АДРЕСА_5 (а.с. 9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали свідчення суду, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі позивача більше приблизно з 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст. 64 Житлового кодексу УРСР, визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Оскільки відповідач не входить до кола членів сімї позивача у відповідності до вимог ст. 64 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України та відповідач була зареєстрована до ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі договору піднайму житлового приміщення від 06.06.2012 року, який сторони не розірвали у встановленому законом порядку, тому відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_3 втратившою право користування житловим приміщенням з підстав зазначених позивачем в позові, а саме відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Правою нормою для розірвання договору найму житла є стаття 825 ЦК України, а тому з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено 28.11.2018.

Суддя Л.В. Карапута