РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/808/18

Провадження № 2/700/488/18

06 листопада 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/808/18 провадження №2/700/488/18 за позовом ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 15 квітня 2012 року в с. Будище Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2475 га, що підтверджується державним актом серії ЯК № 741615, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1739 га, відповідно до державного акту серії ЯК № 741616, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3796 га та житловий будинок по вул. Перемоги, 11 в с. Будище Лисянського району Черкаської області. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом від 15.12.2010 року, посвідченим секретарем Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області, зареєстрованим у реєстрі за № 120. Як спадкоємець за заповітом 14.07.2018 року позивач звернувся до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з'явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять винести рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши та дослiдивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов пiдлягає задоволенню із наступних пiдстав.

Матеріалами справи встановлено, що 15 квітня 2012 року в с. Будище Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 176902 від 17.04.2012 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2475 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741615, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1739 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741616, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3796 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 013387 та житловий будинок по вул. Перемоги, 11 в с. Будище Лисянського району Черкаської області.

Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області 15.12.2010 року, зареєстрований у реєстрі за № 120, згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 та позбавила права на спадщину своїх дітей.

14 липня 2018 року постановою нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контри № 1231/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно з довідками Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 24.07.2018 року за №№258, 261 ОСОБА_3, яка померла 15.04.2012 року була зареєстрована і постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала такий склад сімї: дочка ОСОБА_2, дочка ОСОБА_4, син ОСОБА_5 та співмешканець ОСОБА_1 За померлою рахувався житловий будинок за її адресою проживання, на який документи на право власності не видавалися та вищевказані земельні ділянки, про що свідчать довідки Будищенської сільської ради від 24.07.2018 року за №№ 259 та 260.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність у позивача дійсного заповіту, визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, яка померла 15 квітня 2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 200, 206, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2475 га, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741615, виданим 07.05.2010 року на імя ОСОБА_3, яка померла 15.04.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, для ведення особистого селянського господарства площею 0,1739 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 741616, що виданий 07.05.2010 року на імя ОСОБА_3, яка померла 15.04.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3796 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 013387, виданого 18.04.2003 року на імя ОСОБА_3, яка померла 15.04.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок по вул. Перемоги, 11 в с. Будище Лисянського району Черкаської області, який належав ОСОБА_3, яка померла 15.04.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Бесараб