Справа № 445/1919/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судових засідань Мацайло О.М.,

за участі:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 30.11.2017 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом надання йому ключа від кухні будинку та зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні зазначеним будинком та приладами обліку, експлуатації (комунікації) електропостачання та водопостачання вказаного будинку, допускати його до даного будинку.

В обгрунтування позову вказав, що власницею вказаного будинку була його бабця ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті члени родини позивача в різних частках успадкували даний будинок, в тому числі він і його сестра ОСОБА_6 Відповідач після оформлення права власності на 1/6 частку даного будинку стала чинити йому перешкоди у користуванні даним житловим будинком. Зокрема, відповідач забрала у нього ключ від вхідних дверей будинку, який загубила, а тепер закриває вхідні двері будинку на внутрішній засув і не допускає його до будинку через основний вхід. Також, ОСОБА_6 змінила замок до кухні, яка є у загальному користуванні, і не допускає його до кухні. Зазначає, що відповідач оформила на своє ім'я прилад обліку електричної енергії та самовільно відключила кімнату від електро та водопостачання. Не допускає його до лічильника, вказуючи, що лічильник розміщений на її половині будинку. Зазначені перешкоди у користуванні будинком повинні бути усунуті, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому у своїх поясненнях позивач визнав, що вказаний будинок фактично поділений між ним та його сестрою ОСОБА_4 Вказав, що вже тривалий час не проживає у вказаному будинку, хоча фактично має доступ до такого, оскільки відповідач відключила його частину будинку від електропостачання. Також зазначив, що від водопостачання його частину будинку відключив його батько, а не відповідач.

Відповідач проти позову заперечила, зазначивши, що після смерті бабці впродовж 10 років вона оплачувала комунальні послуги. Позивач проживав у вказаному будинку, однак жодних витрат за електро та водопостачання не ніс. Будинок фактично поділений між ними. У них два різні входи. У позивача була своя кухня, але у 2010 році вона розвалилася. Про відключення електроенергії, у зв'язку з наявністю заборгованості, позивач був попереджений. Борг за поставлену електроенергію погасила вона. Водопостачання у ту частину будинку, якою вона користується, провела за власні кошти. Позивач також може провести воду у використовувану ним частину будинку від труби, яка розміщена у підвалі. Вказує, що ключів у позивача не забирала, оскільки замок вхідних дверей зламаний і такі закриваються на засув. Визнала, що дійсно відключила кімнату позивача від електропостачання, однак вказала, що пропонувала ОСОБА_2 встановити додатковий лічильник електроенергії, з тією метою, щоб він сам сплачував за використану ним електроенергію, від чого останній відмовився. Зазначила, що жодних перешкод позивачу вона не чинить, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав наведених відповідачем.

Позивач заявив клопотання про допит як свідка ОСОБА_8, у задоволенні якого було відмовлено, оскільки такий перебував у залі судового засідання при наданні пояснень сторонами.

Відповідач заявила клопотання про допит свідка ОСОБА_9, яке судом задоволено.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №73223447 від 17.11.2016 вбачається, що житловий будинок загальною площею 75,4 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_6 (1/6 частки), ОСОБА_10 (1/6 частки), ОСОБА_11 (1/3 частки), ОСОБА_8 (1/9 частки) та померлої ОСОБА_7 (7/18 частки).

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 06.11.2017 у справі №445/438/17 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 10.12.2015, зареєстроване в реєстрі за №1775, видане Золочівською нотаріальною конторою Львівської області ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасовано його державну реєстрацію 26939273 від 10.12.2015 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 12460328.

Відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 20.09.2011, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Швець О.В., ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_8 прийняв у дар 1/9 частину житлового будинку з відповідною часткою господарської будівлі та дворових споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1. Згідно з пунктом 9 вказаного договору дарувальник залишив за собою право по життєвого проживання та користування вищевказаним нерухомим майном.

Із відмітки у паспорті серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований у АДРЕСА_1 із 30.07.1998.

Відповідач ОСОБА_6 також зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 із 15.10.1992, що підтверджується відомостями ГУ ДМС України у Львівській області.

З пояснень сторін та показів свідка ОСОБА_9 судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 не проживає у вказаному будинку протягом останніх трьох років.

Відповідач ОСОБА_6 визнала, що вона відключила частину будинку, яка перебуває у фактичному користуванні відповідача, від електропостачання та чинить останньому перешкоди у користуванні приладом обліку електропостачання.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи із наступних міркувань та положень закону.

Вирішуючи питання про те, які норми норм матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК, а не ЖК, на які посилається позивач.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаного із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право законного володіння.

Враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_4 довів суду своє право законного володіння 1/9 частки житлового будинку у АДРЕСА_1, а також те, що відповідач ОСОБА_6 не заперечує того факту, що вона відключила кімнату позивача від електропостачання та не допускає позивача до лічильника електроенергії, суд дійшов до висновку, що в даному випадку має місце порушення права ОСОБА_2, а тому позов у цій частині є підставним і підлягає задоволенню.

Щодо іншої частини вимог позивача, зокрема, про усунення перешкод у використанні водопостачання та у допуску до даного будинку, суд вважає, що такі є безпідставними, оскільки, сам позивач у своїх поясненнях визнає, що він фактично має доступ до будинку у АДРЕСА_1, а водопостачання у його частині будинку відключив його батько, а не відповідач, що відповідає поясненням відповідача про те, що відповідач має доступ до будинку, оскільки такий не закривається на ключ, і не позбавлений можливості підключити воду від труби водопостачання, яка знаходиться у підвалі будинку.

За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки позивач не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач чинить йому перешкоди шляхом не допуску його до вказаного будинку та у відключенні водопостачання, у даній частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрати на підставі ст.141 ЦПК України, суд бере до уваги, що позивач не поніс витрат по сплаті судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи і відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.396 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

позов ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні приладом обліку електроененгії у будинку АДРЕСА_1.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку з дня проголошення рішення, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя П. В. Пилип'як