Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2018 Справа №607/23268/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Грицака Р.М. за участі секретаря с/з Чех Ю.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мама ОСОБА_4, та після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, як голові двору робітника. Він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, та державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. було встановлено факт прийняття ним спадщини та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4, 1929 року народження, зокрема на земельну ділянку площею 0,24 га, яка розташована на території в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_2. Однак нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що у правовстановлюючих документах існують розбіжності у вказанні власника майна (у правовстановлюючому документі на житловий будинок допущена помилка у прізвищі померлої, де вказано «ОСОБА_4», а у свідоцтві про смерть «ОСОБА_4»). Оскільки він не може підтвердити факт належності його матері ОСОБА_4 вищезазначеного нерухомого майна та отримати свідоцтво про право на спадщину, просить захистити його право шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно, а саме житловий будинок загальною площею 26,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. з надвірною побудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засіданні не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до виданого 04.12.1963 року свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області та його батьками є «ОСОБА_7»- батько, «ОСОБА_4» - мати.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в 1962 році про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4.

25 травня 1975 року на ім'я ОСОБА_4 видано трудову книжку.

На підставі рішення виконкому Дичківської районної Ради народних депутатів №32 від 07.03.1992 року ОСОБА_4 30.04.1992 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок по АДРЕСА_1.

Станом на 01 липня 1990 року по АДРЕСА_1 рахувався житловий будинок, як двір робітника, членами якого були: ОСОБА_4 - голова двору, що підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради від

11.09.2018року № 488. Як суспільна група, робітничий двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP "Про введення в дію Закону Української PCP "Про власність", якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз'яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Дичків Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки №488 виданої 11.09.2018 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області жилий будинок по АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_4.

Із довідки № 489 від 11.09.2018 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, вбачається що ОСОБА_4 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку до дня смерті в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1. Згідно технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, має загальну площу 26,0 кв.м., а житлову 21,1 кв.м. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається із зазначених вище документів - свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження, свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, трудової книжки, свідоцтва про смерть, довідок, виданих Великогаївською сільською радою ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою, а розбіжність у написанні прізвища спадкодавця виникла при видачі документів у різні часи під час перекладу з російської на українську мову.

У суду не виникає жодного сумніву, того, що житловий будинок з надвірною побудовою за адресою: АДРЕСА_1 належав померлій 10 жовтня 2010 року ОСОБА_4 і за правилами ст. 1218 ЦК України входить до спадкового майна.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. 15.06.2011 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_4, 1929 року народження, зокрема на земельну ділянку площею 0,24 га, яка розташована на території в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_2. 15.06.2011 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що у правовстановлюючих документах існують розбіжності у вказанні власника майна (у правовстановлюючому документі на житловий будинок допущена помилка у прізвищі померлої, де вказано «ОСОБА_4», а у свідоцтві про смерть «ОСОБА_4»). Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 своєї матері ОСОБА_4, а саме житловий будинок загальною площею 26,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. з надвірною побудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з розбіжністю написання прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть останньої та у свідоцтві про право власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 26,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. з надвірною побудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області.

На підставі ст.ст.16, 25, 26, 392, 1218, 1220, 1223,1233-1235,1261,1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження вул. Галицька, 47 с. Великі Гаї Тернопільський район Тернопільська область), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора (місцезнаходження м. Тернопіль, вул. Котляревського,27) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 26,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м. з надвірною побудовою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дичків Тернопільського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак