Дата документу 06.11.2018 Справа № 333/7532/17
ЗАПОРІЗЬКІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/7532/17 Головуючий у 1 інстанції: Герасименко С.Г.
Провадження № 22-ц/807/152/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізькій апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14 березня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулось до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

В обґрунтування вимог зазначило, що 20 червня 2013 року Комунарським районний судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у справі №812/2087/12 за позовом ДП «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину. На підставі зазначеного рішення 09.07.2014 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 731312,99 грн.

29 січня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 812/2087/12 виданого 09 липня 2014 року Комунарським районний судом м. Запоріжжя (ВП № 49972772).

12 жовтня 2017 року з розпорядженням в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавче провадження № 49972772 було передано на виконання старшому державному виконавцю Гогунській П.М.

24 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

Вважає, що державним виконавцем під час виконання виконавчого листа не було вчинено жодних реальних дій та не застосовано усіх необхідних заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

На підставі зазначеного просило скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП 49972772 від 24 листопада 2017 року, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2018 року вищезазначену скаргу задоволено.

Скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП 49972772 від 24.11.2017 року.

Зобовязано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа № 812/2087/12 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ДП «Придніпровська залізниця».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на пропуск строку звернення до суду зі скаргою, здійснення всіх передбачених законодавством виконавчих дій, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні скарги відмовити.

ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що скарга подана з дотриманням строку, здійснювані державним виконавцем дії були неефективними.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по справі №812/2087/12 за позовом ДП «Придніпровська залізниця» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину.

На підставі зазначеного рішення 09.07.2014 року було видано виконавчий лист № 812/2087/12 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ДП «Придніпровська залізниця» грошових коштів у розмірі 2887720,15 грн. та 731 312,99 грн. в рахунок відшкодування шкоди, яка заподіяна злочином.

29.01.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 812/2087/12 .

12.10.2017 року з розпорядженням в.о. начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області виконавче провадження № 49972772 було передано на виконання старшому державному виконавцю Гогунській П.М.

24.11.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є : звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

За приписами п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суд правильно зазначив у рішенні про те, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених положеннями Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не було вжито всіх передбачених положеннями ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішень, а саме: направлення відповідних запитів:

- до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку;

- до відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника в шлюбі з метою виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами;

- до Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи;

- до відділу виконавчої дирекції ФСС НВВ П про надання інформації щодо страхових виплат;

- до Державної нотаріальної контори для отримання ОСОБА_4 зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку;

- до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів та інше.

Вимога державного виконавця про зобовязання боржника ОСОБА_4 зявитись до відділу державної виконавчої служби для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду направлена боржнику 08.06.2016 року (а.с.77), тобто через 5 місяців після відкриття виконавчого провадження на адресу, за якою, як встановлено ОСОБА_1 державного виконавця від 08.06.2016 року боржник не проживає (а.с.77).

При цьому, зазначена вимога не направлялась боржнику за місцем його працевлаштування («Запорізька дистанція електропостачання»), щодо якого державний виконавець був повідомлений, про що свідчить відповідний лист (а.с.100), який міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Посилання державного виконавця на те, що застосування до боржника приводу є правом, а не його обовязком, не спростовує висновків суду щодо не вжиття всіх передбачених Законом України заходів щодо виконання рішення суду про стягнення на користь підприємства значної суми (у розмірі 2887720, 15 грн. та 731 312,99 грн.) в рахунок відшкодування шкоди, яка заподіяна злочином.

З огляду на те, що державним виконавцем не було надано суду актів про знищення документів у звязку із закінченням строку зберігання колегія вважає неприйнятним довід апеляційної скарги про безпідставність висновків суду щодо відсутності доказів направлення постанови про розшук майна боржника адресату Укртрансбезпеки.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск ПАТ «Українська залізниця» строку звернення зі скаргою не може бути прийнято до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Аналогічну норму закріплено в ч. 1 ст. 449 ЦПК України в редакції, чинній на час перегляду справи апеляційним судом.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", згідно із ч. 1 ст. 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП 49972772 від 24.11.2017 року отримано ПАТ «Укрзалізниця» 30 листопада 2017 року (а.с. 20). Скарга ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця ПАТ «Українська залізниця» на дії та бездіяльність державного виконавця направлена до суду першої інстанції 13 грудня 2017 року з дотриманням строку, встановленого ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

За таких обставин колегія вважає, що постановлена судом ухвала відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: