"01" червня 2018 р.

Справа № 642/5269/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.

за участю секретаря Антоненко Н.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом про оспорювання батьківства, в якому зазначив, що 16 лютого 2001р. зареєстрував шлюб з відповідачкою. З 17 червня 2008р. по 24 липня 2014р. він відбував покарання в місцях позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2010р. За час відбування покарання відповідачка жодного разу до нього на побачення не приїздила. 24 серпня 2011р. у відповідачки народився син ОСОБА_4 і в свідоцтві про народження він зазначений я батько дитини. Однак він не може бути батьком дитини, оскільки на час зачаття дитини відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі і з ОСОБА_3 не спілкувався. 06 жовтня 2017р. за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова шлюб розірвано. В позовній заяві, а також у судовому засіданні ОСОБА_3 зазначала, що він не є батьком її дитини і його зазначено батьком у свідоцтві про народження у звязку з тим, що вони знаходилися у шлюбі. За ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення про нього як батька з актового запису про народження дитини.

В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач зазначив, що коли народилася дитина він відбував покарання та не міг бути батьком дитини.

Представник позивача ОСОБА_2 зазначила, що сторони з 16 лютого 2001р. знаходилися у шлюбі. Позивач з 17 червня 2008р. по 24 липня 2014р. відбував покарання в місцях позбавлення волі за вироком суду, ОСОБА_3 до нього на побачення не приїздила, але в цей період народила дитину. При розірванні шлюбу відповідачка також зазначала, що батьком дитини є інша особа , а не позивач.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала, про що надала письмову заяву. Також повідомила, що знаходилася у шлюбі з позивачем від якого дітей не було. В 2008р. позивач був затриманий та поміщений до СІЗО, в якому вона мала єдине побачення за допомогою телефонного звязку. Після того, з позивачем вона не спілкувалась. В подальшому в кінці 2010р. вона завагітніла від особи з якою мала статевий звязок і після того з цим чоловіком не спілкувалась. Оскільки вона не мала дітей, вона народила дитину, батьком якої в свідоцтві про народження було зазначено позивача, оскільки вони знаходилися у шлюбі. На її заперечення щодо батька дитини працівника РАЦС зазначили, що встановлення батьківства передбачено тільки у судовому порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб 16 лютого 2001р., про що здійснено відповідний запис за №49. Прізвища сторін після укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_1. (а.с.4)

У ОСОБА_3 24 серпня 2011р. народився ОСОБА_6, про що здійснено відповідний запис Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за №652. Згідно свідоцтва про народження батьком дитини зазначений ОСОБА_1.(а.с.5)

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2017 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Як вбачається з зазначеного рішення, судом встановлені наступні обставини: позивачка звернулась з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що з 16 лютого 2001р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_1, сімейні стосунки між подружжям не склалися, шлюбні відносини припинені з 2008р. Позивачка 24 серпня 2011р. народила дитину ОСОБА_6, коли відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі і який записаний батьком дитини, оскільки вони знаходилися у шлюбі. Відповідач позов визнав та зазначив, що дійсно не є батьком дитини. (а.с.)

Як вбачається з довідки про звільнення серії ХАР №02447 ОСОБА_1 був засуджений вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2010р. за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.04.2011р. вирок змінений в частині покарання , а саме вважати засудженим до 8 років позбавлення волі, на підстав ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.11.2013р. невідбута частина покарання два роки шість місяців 19 днів замінена на обмеження волі, на підставі ст.58КВК України, за правилами ст.72 КК України зараховано у строк покарання час слідування під вартою до виправного центру. ОСОБА_1 відбував покарання з 17 червня 2008р. по 24 липня 2014р. та звільнений умовно-достроково на один рік десять місяців 18 днів, на підставі ст.81 КК України, відповідно до ухвали Балакліївського районного суду Харківської області від 16.07.2014р. (а.с.6)

За відповіддю Харківської установи виконання покарань №27 від 15.02.2018р. ОСОБА_1 перебував в установі у період з 19.06.2008р. по 30.01.2012р., з тимчасовим відбуттям. 30.01.2012р. вибув до Диканівської ВК (№12) разом з особовою справою. Відповідно чинного законодавства надання увязненим тривалих побачень не передбачено. (а.с.)

Згідно відповідей Диканівської ВК (№12) від 26.03.2018р. та Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 14.05.2018р. в період з 17.06.2008р. по травень 2011р. тривалі побачення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надавалися. (а.с.)

Згідно ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

За ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтересиінших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що з 16 лютого 2001р. сторони знаходились у шлюбі. З 17 червня 2008р. по 24 липня 2014р. ОСОБА_1 за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 16.04.2010р. відбував покарання в місцях позбавлення волі і згідно відповідей установ покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_3тривалі побачення не надавалися. У ОСОБА_3 24 серпня 2011р. народився син ОСОБА_4, батьком якого відповідно до СК України зазначений ОСОБА_1

При розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені з 2008р. Позивачка 24 серпня 2011р. народила дитину ОСОБА_6, коли відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі і який записаний батьком дитини, оскільки вони знаходилися у шлюбі. Відповідач ОСОБА_1 позов визнав та зазначив, що дійсно не є батьком дитини.

Зазначені обставини підтверджені поясненнями сторін, та вищезазначеними доказами.

ОСОБА_3 позов визнала у повному обсязі, про що надала письмову заяву. Наслідки визнання позову відповідачу розяснені та відомі.

Визнання ОСОБА_3 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Вказані правові позиції передбачені і в п. 11 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій зазначено, що оспорити батьківство мають право особа яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача доведені належними, достовірними доказами, які також підтверджені відповідачем, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем сплачено 640 грн. 00 коп. судового збору і який не наполягають на їх відшкодуванні з відповідача, у звязку з чим суд вказані витрати не стягує.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 200, 206, 247, 259, 263, 264, 273 ЦПК України, ст.136 СК України СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити з актового запису №652 від 06 вересня 2011 року, складеного Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Г. Проценко