Справа № 159/5851/18
Провадження № 4-с/159/34/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України. В обґрунтування скарги зазначив, що 27.12.2010 Ковельський міськрайонний суд Волинської області у справі № 2-4674 за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» ухвалив рішення про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 24475,13 грн. На виконання вказаного судового рішення 16.02.2011 відділом юстиції виконавчої служби Ковельського МРУЮ Волинської області було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 24501571, № 24488082 щодо примусового виконання виконавчого листа з накладенням арешту на майно боржника. Впродовж лютого серпня 2011 року скаржник повністю сплатив борг, про що свідчить видана стягувачем довідка від 14.06.2018. У червні 2018 року він звернувся до державного виконавця із заявою про зняття накладеного на майно арешту і надав відповідну довідку банку. Зазначає, що йому було відмовлено з покликанням на те, що з огляду на ст. ст. 37, 59 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для зняття арешту з майна, хоча вказано, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 цього ж Закону виконавче провадження завершено на підставі постанови від 05.08.2011 про повернення виконавчого документа стягувачу. Відповідач повідомив, що у подальшому виконавчі документи повторно до виконання не предявлялись, виконавче провадження завершене та строк зберігання виконавчих проваджень сплив. Вважає бездіяльність державного виконавця неправомірною, покликаючись на ст. 4 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України, Закон України «Про виконавче провадження», зазначає, що оскільки арешт його майна в межах виконавчого провадження був застосований з метою забезпечення примусового виконання виконавчих документів, виконавче провадження на даний час завершене, а питання про зняття арешту не вирішене. Просив скасувати арешт, що накладений на належне йому нерухоме майно, номери обтяжень: 10838967 від 16.02.2011, 10860120 від 21.02.2011, 9813085 від 11.05.2010 за постановами державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮна підставі постанов державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданих на виконання рішень судів про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором.

Учасники справи в судове засідання не зявились.

Скаржник та його представник подали суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримують та просять її задовольнити.

Представник Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області подав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. У відзиві на скаргу зазначає, що у ВДВС немає відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 На виконанні у відділі з 22.01.2010 було виконавче провадження № 16830847 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 17.12.2009 Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі № 2 1666 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «Приват Банк» грошових сум. За постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.05.2010 було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми стягнення, що складала 39743,94 грн. На виконанні у відділі з 16.02.2011 було виконавче провадження № 24488082 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 2 4674 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових сум. За цією ж постановою державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми стягнення, що складала 4811,24 грн. 30.05.2011 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з повним фактичним виконанням рішення суду. На виконанні у відділі з 16.02.2011 було виконавче провадження № 24501571 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 2 4674 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових сум. За цією ж постановою державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника в межах суми стягнення, що складала 24475,13 грн. 05.08.2011 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчий лист, виданий 17.12.2009 Ковельським міськрайонним судом Волинської області у справі № 2-1666 було виконано фактично щодо солідарного боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 16830872. Виконавчий лист, виданий 27.12.2010 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 2-4674 було виконано фактично щодо солідарного боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 24490737. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40, п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у попередній його редакції, при поверненні виконавчого документа стягувачу заходи примусового виконання не скасовуються.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підставна та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Судом встановлено, що на виконанні Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області перебували виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором.

Постановами державного виконавця відділу ДВС було накладено арешт на все належне ОСОБА_1 майно.

З довідки, виданої ПАТ КБ «Приват Банк» від 14.06.2018 вбачається, що ОСОБА_1 станом на 14.06.2018 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приват Банк».

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У відзиві, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області вказує, що відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 станом на 20.08.2018 не перебуває.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. (ч.2, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт та заборона відчуження, накладений на майно боржника державним виконавцем не знято.

У відповідності до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 447 ЦПК України регулює питання оскарження учасниками виконавчої провадження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Зокрема вказана стаття передбачає, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права свободи.

Зважаючи на те, що згідно відповіді, яка надійшла з Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на виконанні у Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області не перебуває, а тому продовження арешту майна перешкоджає ОСОБА_1 в реалізації його прав власника.

Оскільки, як встановлено в ході судового розгляду виконавче провадження завершено та в подальшому знищено, то арешт на майно має бути знятий в порядку захисту прав власника арештованого майна, яким є скаржник.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 247, 259-260, 447, 450,451 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скасувати арешт та зняти заборону із належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 всього нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна наступні записи реєстраційних номерів обтяжень: реєстраційний номер обтяжень № 10838967 від 16.02.2011, накладений постановою державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ВП № 24488082 від 16 лютого 2011 року про арешт майна та оголошення заборони його відчуження; реєстраційний номер обтяжень № 10860120 від 21.02.2011, накладений постановою державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ВП № 24501571 від 16 лютого 2011 року про арешт майна та оголошення заборони його відчуження; реєстраційний номер обтяжень № 9813085 від 11.05.2010, накладений постановою державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області АА 953357 від 07.05.2010 р. про арешт майна та оголошення заборони його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

ОСОБА_3