15.03.2018 227/295/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Хоменко Д.Є.

при секретарі: Малашко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Добропілля, скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, посилаючись на те, що 26.10.2017р. головний державний виконавець Харцизького міського відділу державної виконавчої служби виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувану при примусовому виконанні виконавчого листа №227/295/16-ц, виданого 15.03.2016р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн. Вказану постанову вважають незаконною та такою, що не ґрунтується на нормах діючого законодавства, оскільки державним виконавцем не було вжито всіх необхідних заходів для виявлення та встановлення наявного у боржника майна. Просять визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 26.10.2017р. про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні №51204240, а саме виконавчого листа №227/295/16-ц, виданого 15.03.2016р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн.; зобовязати головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 розглянути питання про відновлення виконавчого провадження №51204240 з примусового виконання виконавчого листа №227/295/16-ц, виданого 15.03.2016р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн.

Представник стягувача у судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі.

Представник Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області у судове засідання також не зявився, надіславши на адресу суду свої заперечення з клопотанням про розгляд справи без участі представника. Відповідно до свого заперечення, не згодні з викладеними обставинами у скарзі стягувача, посилаючись на те, що державним виконавцем виконавчі дії проведені у відповідності до вимог закону, що регулюють виконавче провадження, таким чином підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

До матеріалів справи додано копію виконавчого листа виданого 14.04.2016р., справа №227/295/16-ц, відповідно до якого стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» суму заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн.

Постановою головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 серії ВП №51204240 від 26.10.2017р., вищевказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві, через те, що транспортний засіб не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

Як вбачається з наданих, головним державним виконавцем Тавер О.Г., документів до заперечення, виконавцем було надіслано запити №19216488 від 26.05.2016р. до ДПС України, щодо отриманих боржником доходів та №19216707 від 26.05.2016р. до Пенсійного фонду України щодо останнього місця роботи боржника, але інформація у відповідних базах відсутня.

ОСОБА_1 самі запити від 26.05.2016р. за номером №19216499 та №19216490 були направлені також в ДПС України та ПФУ по аналогічній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення витрат, повязаних за розміщення оголошення в газеті в розмірі 315,00 грн.

Постановою державного виконавця ВП №51204309 від 27.05.2016р. було накладено арешт на все майно ОСОБА_2, а саме на квартиру за адресою: 86700, м.Харцизьк, м-н Металургів, 1/65, а також заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна стягувача.

Постановою серії ВП №52132226 від 14.09.2016р. державним виконавцем було оголошено розшук майна боржника, автомобілю «Mitsubishi lanser», 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Тобто державним виконавцем Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області фактично була отримана інформація щодо належності боржнику рухомого та нерухомого майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У своєму запереченні державний виконавець наголосив, що згідно ст.ст.5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем періодично направляються запити до реєстраційно-облікових установ для перевірки майнового стану боржника, щодо виявлення рахунків боржника, а саме до ПФУ, ДФСУ, Регіонального сервісного центру у Донецькій області. Але згідно документів наданих Харцизьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що державний виконавець не вжив необхідних заходів щодо виконання виконавчого листа, оскільки направляв зазначені вище запити до відповідних органів, з метою перевірки майнового стану боржника, лише один раз 26.05.2016р., таким чином виконавець не вчинив всі необхідні дії щодо перевірки майнового стану боржника, які могли змінитись протягом року та до винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 26.10.2017р.

У звязку з викладеним, суд вважає, що скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що посадові особи Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, не вчинили усіх необхідних дій щодо виконання виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 450 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рішення державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 від 26.10.2017р. про повернення виконавчого документа стягувану у виконавчому провадженні №51204240, а саме виконавчого листа №227/295/16-ц, виданого 15.03.2016р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн.;

Зобовязати головного державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 розглянути питання про відновлення виконавчого провадження №51204240 з примусового виконання виконавчого листа №227/295/16-ц, виданого 15.03.2016р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом в розмірі 203284,17 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Є. Хоменко