Єдиний номер справи 1416/2993/12
Провадження 22ц-812/134/18 Головуючий по 1 інстанції Румянцева Н.О.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2018р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Богуславська О.М.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2018р.

за заявою ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа,

встановила:

У липні 2018р. ПАТ «Дельта Банк» звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, оригінал якого видано 23 серпня 2012р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за наслідками розгляду цивільної справи №2-1416/1980/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заявник зазначав, що оригінал виконавчого листа предявлено до примусового виконання.

В подальшому стало відомо, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ винесено постанову від 01 березня 2016р. про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження». При цьому дану постанову та оригінал виконавчого листа було направлено на адресу за якою стягувач протягом трьох років не знаходився.

Також стягувач здійснив перевірку вхідної кореспонденції за наслідками якої було зясовано, що оригінал виконавчого листа відсутній.

Враховуючи те, що рішення суду не було виконане, а оригінал виконавчого листа втрачено, заявник просив про задоволення його заяви.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2018р. у задоволенні заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на незаконність ухвали суду, порушило питання про її скасування.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з того, що заявником не доведено факту втрати виконавчого листа, а також останній пропустив строк предявлення виконавчого листа до виконання, що унеможливлює видачу його дубліката.

Проте з такими висновками погодитись не можна, оскільки до них суд дійшов з порушенням закону.

За правилами п.17.4 розділу Х111 «Перехідні положення» ЦПК у редакції Закону №2147-У111 від 03 жовтня 2017р., у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції може видати його дублікат, якщо стягувач або державний (приватний) виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2012р. Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» 174980,97 грн. заборгованості за кредитним договором з яких: 125853 грн. - заборгованість за кредитом, 42263,22 грн. заборгованість по відсоткам, 6864,75 грн. - комісія, а також 1749,81 грн. судового збору.

23 серпня 2012р. на підставі цього рішення позивачу видано виконавчий лист, який було предявлено до примусового виконання.

01 березня 2016р. державним виконавцем Ленінського ВДВС Миколаївського МУЮ винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону «Про виконавче провадження» в редакції закону №2677-У1 (2677-17) від 04.11.10р. ВВР, 2011, №19-20, ст.142.

За інформацією начальника Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області від 17 квітня 2018р. у цьому відділі не перебуває на виконанні виконавчий лист №2-1416/1980/2012 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом (а.с.68).

З наявного в матеріалах справи акту проведення внутрішньобанківського аудиту від 17 травня 2018р. вбачається, що оригінал вказаного виконавчого листа в структурних підрозділах ПАТ «Дельта Банк» відсутній, а за даними журналів вхідної кореспонденції за 2016-2018 роки цей документ також не надходив (а.с.70).

Таким чином, висновок суду про недоведеність факту втрати стягувачем оригіналу виконавчого листа є помилковим.

Згідно з п.4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2677-VІ, який набрав чинності з 09.03.2011р., виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції на час видачі виконавчого листа - 23 серпня 2012р.) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у

справах про адміністративні правопорушення та постанови органів

(посадових осіб), уповноважених розглядати справи про

адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не

передбачено законом.

05 жовтня 2016р. набрав чинності Закон «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-У111, ВВР, 2016, №30, ст.512 в п.5 Розділу Х111 «Прикінцеві та перехідні положення» якого зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За правилами встановленими ст.12 названого Закону виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, дія Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-У111, ВВР, 2016, №30, ст.512 поширюється й на спірні правовідносини, оскільки на час набрання чинності цим Законом не сплив визначений попереднім Законом річний строк предявлення виконавчого листа до виконання після його повернення стягувачу державним виконавцем за постановою від 01 березня 2016р. У звязку з чим висновок суду щодо пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання також є помилковим.

З огляду на вищенаведені мотиви ухвала суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 серпня 2018р. скасувати і постановити нове рішення про задоволення заяви.

ОСОБА_4 акціонерному товариству «Дельта Банк» дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-1416/1980/2012 за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів

Повний текст постанови виготовлено 07 листопада 2018 р.

Головуючий: Судді: