Справа № 317/27/18
№/п2/317/404/2018
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2018 року Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ГРОМОВОЇ І.Б.
при секретарі Коваль В.В.,
за участю представника позивача: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У січні 2018 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В позовній заяві позивачка ОСОБА_2 зазначає, що є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Володимирівське, вул. Радянська, 3-А. Відповідач по справі не є родичем позивачки, як було зясовано позивачкою, відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаному житловому будинку ще до покупки будинку позивачкою. Як було вказано позивачкою, відповідач ОСОБА_3 не проживає у належному їй житловому будинку з моменту його придбання, тобто з 2015 року, місце знаходження відповідача їй не відомо. Також позивачка вказала, що вона як власник майна повинна сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на відповідну кількість людей, які зареєстровані на вказаною адресою та взагалі позбавлена права розпоряджатись вказаним майном, за таких обставин ОСОБА_2 була вимушена звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Володимирівське, вул. Українська (Радянська), 3-А.
У судовому засіданні була присутня представник позивачки адвокат ОСОБА_1 яка підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, неодноразово про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі шляхом публікування оголошення на сайті «Судова влада».
Згідно із ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача, його представника та представника третьої особи суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ч.1, ч. 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, та підтверджується документами, наданими стороною позивачки, оригінали яких досліджені судом, а їх копії знаходяться в матеріалах справи, що відповідно до договору купівлі продажу від 17.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу ОСОБА_4, житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Володимирівське, вул. Українська (Радянська), 3-А належить на праві приватної власності позивачці ОСОБА_2
Вказане також підтверджується і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №47787936 від 17.11.2015 року.
Відповідно до довідки №3739 від 20.11.2017р., яка видана виконавчим комітетом Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у житловому будинку який розташований за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Володимирівське, вул. Українська (Радянська), 3-А, зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6
Відповідно до наданих суду актів від 28.04.2016 р. та від 20.11.2017 року., які були складені соціальним робітником ОСОБА_8, за участю фахівця з соціальної роботи ОСОБА_9 та старшого інспектора Гурянової Н.О., що відповідач ОСОБА_3 дійсно не проживає у належному позивачці житловому будинку та його особистих речей в будинку не має.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок ( ст. ст. 379,383 ЦК України).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Таким чином, право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Згідно ст. 405 ЦК України право користування житлом надається лише члену сім'ї власника.
Відповідач ОСОБА_3 не є членом родини позивачки ОСОБА_2, тому в розумінні частини 2 статті 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач втратив право на користування житлом.
У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки адвоката ОСОБА_1, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-80, 83, 95, 128-130, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 391, 405 ЦК України, ст.ст.72, 156 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке розташоване за адресою: Запорізька область Запорізький район, с.Володимирівське, вул. Українська (Радянська), 3-А.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду буде складений 12.04 2018 року.

Суддя І.Б. ГРОМОВА