РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/21998/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості вказавши, що 30.09.2016 року ОСОБА_3 уклав із ОСОБА_2 договір позики, відповідно до умов якого передав останньому грошові кошти в сумі 650 дол США. Відповідач взяв на себе зобов'язання повертати борг по 40 дол США щомісяця, однак станом на 28.06.2017 року відповідач не здійснив жодного платежу на повернення боргу. 02.08.2017 року за договором відступлення права вимоги ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 право вимоги від ОСОБА_2 щодо повернення даної суми боргу.

Так як відповідач добровільно кошти не повернув, позивач просить стягнути з останнього 752 дол США 27 центів, що включає заборгованість за договором позики в сумі 650 дол США, 96,73 дол США - відсотки за користування позикою, 5,54 дол США - 3% річних, що в еквіваленті до курсу НБУ на дату звернення з позовом становить 20 259, 66 грн. та судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, від представника надійшла заява про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує, просить його задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2016 року ОСОБА_3 уклав із ОСОБА_2 договір позики, відповідно до умов якого передав останньому грошові кошти в сумі 650 дол США. Відповідач взяв на себе зобов'язання повертати борг по 40 дол США щомісяця, що підтверджується розпискою від 30.09.2016 року, яка ніким не оспорена і не визнана недійсною.

02.08.2017 року за договором відступлення права вимоги ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 право вимоги від ОСОБА_2 щодо повернення даної суми боргу, що підтверджується копією даного договору.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення коштів, однак своїх зобов'язань щодо повернення суми боргу відповідач ОСОБА_2 не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, доказів іншого суду не надано.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню як сума боргу так і відсотки за користування позикою та 3% річних за прострочення повернення позики, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 599, 625, 1046, 1048 УК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, адреса: 29000, АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_2 іпн НОМЕР_3, адреса: 29000, АДРЕСА_2 заборгованість в сумі 752 дол США, 27 центів, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 03.11.2017 року еквівалентно 20 259,66 грн. та стягнути 640 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеногостроку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 06.03.2018 року.

Суддя