Справа № 161/938/18
Провадження № 2/161/1212/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою він перебуває з 27.03.1992 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей не мають, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вони з відповідачкою втратили почуття поваги та любові один до одного через конфлікти та суперечки з різних причин. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим. Просить суд шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2, зареєстрований 27.03.1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 3, розірвати.

В судому засіданні позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Також відповідач суду пояснила, що спільне господарство з позивачем не ведеться понад 10 років, кожен з них має окремий бюджет. Вона втратила почуття любові та поваги до позивача, проте на розірвання шлюбу не згідна.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справу, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.03.1992 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 3., свідоцтво серії І-ЕГ 127852 (а.с. 3).

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примиритися з відповідачкою не бажає.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідач бажає залишити прізвище «Процик».

На підставі ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), зареєстрований 27 березня 1992 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 324 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачці ОСОБА_2 прізвище «Процик».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 21.03.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3