Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2-9664/11

провадження № 61-31684св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник (відповідач) - ОСОБА_4,

позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфініті Центр Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Мазурик О. Ф., Махлай Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 року та договором поруки від 30 жовтня 2008 року у розмірі 1 742 414,95 дол. США, що за курсом НБУ станом на 24 травня 2011 року становить 13 910 918,24 грн та 1 072 405,97 грн пені.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 14 квітня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2014 року, задоволено частково позов ОСОБА_4 до ПАТ«Банк Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідносин та визнання відсутнім права. Припинено з 17 червня 2013 року правовідносини між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року. Припинено з 17 червня 2013 року правовідносини поруки між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору поруки від 30 жовтня 2008 року та додаткової угоди № 1 від 26 травня 2009 року до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум». В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Заявник зазначає, що вказаним рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт припинення з 17 червня 2013 року правовідносин за договором поруки, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Форум». Тобто, станом на час ухвалення рішенняШевченківським районним судом м. Києва від 09 грудня 2013 року, право вимоги у ПАТ «Банк «Форум» за кредитним договором було відсутнє.

Заявник вважає вказані обставини нововиявленими, оскільки вони є істотними та такими, що не були відомі на час розгляду справи.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив заяву задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове про відмову в позові.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Києва від 09 грудня 2013 року право вимоги за кредитним договором було відсутнє, оскільки припинено правовідносини поруки між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум», а відтак обставини, на які посилається заявник, мають істотне значення для правильного вирішення справи, при цьому не були відомі на час розгляду справи.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року скасовано та у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, апеляційний суд виходив із того, що обставини на які посилається ОСОБА_4 не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення, що набрало законної сили.

07 грудня 2017 року ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалене у справі судове рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без участі заявника, який просив відкласти розгляд справи, чим позбавив його права на справедливий судовий розгляд, права на отримання правової допомоги, права надавати та досліджувати докази. Крім того, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки рішенню Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, яким встановлені обставини щодо припинення правовідносин за договором поруки, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, які не були відомі на час розгляду справи, однак мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та зупинено виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 травня 2018 року справа № 2-9664/11 за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором передана до Верховного Суду.

Станом на час розгляду справи Верховним Судом відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права та додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

До таких висновків суд касаційної інстанції дійшов з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2014 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 27 травня 2008 та договором поруки від 30 жовтня 2008 року у розмірі 1 742 414,95 дол. США, що по курсу НБУ станом на 24 травня 2011 року становить 13 910 918,24 грн та 1 072 405,97 грн.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2014 року, позов ОСОБА_4 до ПАТ «Банк Форум», ТОВ «Інфініті центр Україна» про припинення правовідносин та визнання відсутнім права задоволено частково. Припинено з 17 червня 2013 року правовідносини між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк Форум», які виникли на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року та припинено з 17 червня 2013 року правовідносини поруки між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Форум», які виникли на підставі договору поруки від 30 жовтня 2008 року та додаткової угоди № 1 від 26 травня 2009 року до договору поруки від 30 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Форум».

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 посилався на рішенняШевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, яким встановлені обставини щодо припинення правовідносин за договором поруки, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, і саме ці обставини мають істотне значення для правильного вирішення цієї справи, однак не були відомі на час її розгляду.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій), рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Вказана норма передбачає чітко підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина два статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій).

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи.

Крім того, судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що апеляційний суд обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_4 без задоволення та дійшов правильного висновку про те, що указана заявником обставина, а саме - рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, яким встановлені обставини щодо припинення правовідносин за договором поруки, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_4, не є нововиявленою у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій). Обставини, на які посилається сторона заявника фактично виникли після розгляду справи, тобто такі обставини є новими, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи заявника в касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права розглянув справу у його відсутність, чим позбавив його права на справедливий судовий розгляд, є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції розглянув справу без порушень норм процесуального права, так як матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що представник заявника брав участь у невідкладних слідчих діях у Шевченківському ВП ГУ НП в Харківській області в якості захисника. Крім того, відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші доводи та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», § 58, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

З урахуванням того, що касаційна скарга залишена без задоволення, а оскаржувані рішення без змін, на підставі частини третьої статті 436 ЦПК Україниколегія суддів поновлює виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
Г.І. Усик