Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1991/15-ц ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
27 листопада 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Казидуб О. Г.
при секретарі Зайцевій О. І.
представника позивача Жук В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобов'язань, за кредитним договором, відповідач сплачує банку за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 18.02.2015 року має заборгованість - 172838,45 дол.США, яка складається з наступного:
- 7278,10 дол. США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;
А тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі розмірі 172838,45дол. США, що за курсом 26,79 відповіднодо службового розпорядження НБУ від 18.02.2015 року складає 4630342,08грн. за кредитним договором № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року.
Ухвалою суду від 11 червня 2018 року скасовано заочне рішення від 25 травня 2015 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
Представник позивача за дорученням Жук В. В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив її задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідачки ОСОБА_2., повідомленої у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, яка не з'явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, та зі згоди позивача щодо такого порядку розгляду справи, викладеної в клопотанні, поданому до суду разом із позовом.
Суд, заслухавши поясненя представника позивача Жук В. В., дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобов'язань, за кредитним договором, відповідач сплачує банку за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.2.1.3. Кредитного договору Позичальник звертається до Банку про надання йому кредиту на оплату чергових страхових платежів відповідно до Договорів страхування, укладених відповідно до п. 2.2.7 даного Договору, і доручяє Банку щорічно перераховувати необхідеу для цього суму коштів згідно Договорів страхування.
Відповідно до п. 2.2.2 Позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування Кредитом відповідно до п.1.1.3.1.3.2 даного Договору. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту.
Відповідно до п. 2.2.3 Позичальник зобов'язався сплатити Банку винагороду і комісію згідно п. 1.1 і п. 6.2 даного Договору.
Відповідно до п. 2.2.7 Позичальник зобов'язався погасити суму кредиту, направлену на оплату чергового страхового платежу і сплатити відсотки за його користування не пізніше30 днів з дня перерахування банком страхового платежу. У разі непогашення цієї частини кредиту в зазначений термін, вона вважається простроченою і Позичальник зобов'язаний сплатити відсотки за її користування, відповідно до п.п. 3.2, 3.8 даного Договору.
Відповідно до п. 4.1. при порушенні Позичальником будь-якого зобовязання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менш 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а ст. 624 ЦК України передбачено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 кредитні кошти отримала та користувалася ними, однак своє зобов'язання за Кредитним договором б/н від 18.02.2015 року не виконала, оскільки не здійснювала платежів достатніх для погашення її договірних зобов'язань з оплати кредиту та відсотків за його користування, суд приходить до висновку про стягнення вказаних сум з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача.
Разом з тим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_2 штрафних санкцій, виходячи із наступного.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Застосування позивачем за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором двох штрафів свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).
Крім того, при визначенні розміру пені, який підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 3654,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 80, 81, 82, 89, 95, 141, 264-266, 268, 273, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" заборгованість у розмірі 107015,3 дол. США, що за курсом НБУ складає 2985726,87 грн. за кредитним договором № CSHGGK00000025 від 05.10.2006 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" судовий збір в розмірі 3654грн.00коп
Повторне заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 27 листопада 2018 року.
Головуючий: О. Г. Казидуб