СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/512/18
Провадження № 2-з/306/3/18
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

21 березня 2018 року м.Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи: Полянської сільської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, яку обґрунтовують тим, що мають намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_3, Полянської сільської ради про визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 за адресою: вул. Духновича, 177, с.Поляна, Свалявського району та скасування державної реєстрації, так як при приватизації вони не підписували акт погодження меж, як суміжні землекористувачі, а тому їм невідомо коли саме ОСОБА_3 приватизовувала свою земельну ділянку. При приватизації останньої нею було захоплено належну заявникам частину земельної ділянки. Також заявникам стало відомо, що відповідачка має намір продати будинковолодіння та вищезазначену земельну ділянку. Дана обставина підтверджується відомостями з інтернет сайту. В даний час між сторонами існує спір щодо визначення меж земельних ділянок. З метою забезпечення позову заявники вважають, що необхідно накласти арешт на земельну ділянку по вул. Духновича, 177, с.Поляна, Свалявського району, яка на праві власності належить ОСОБА_3 та заборонити органам державної реєстрації вчиняти будь-які дії реєстраційні дії щодо вищезгаданого нерухомого майна, так як її відчуження змінить власника спірної земельної ділянки, що призведе до зміни відповідача та призведе до скасування укладеної цивільно-правової угоди. А тому заявники вважають, що є всі підстави вважати, що у разі не забезпечення позову, спірне майно можу бути відчужене ОСОБА_3, що призведе в подальшому до неможливості виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позовупередбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

У заяві про забезпечення позову заявники просять заборонити органам державної реєстрації, державному реєстратору вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна ОСОБА_3, розташованого за адресою: вул. Духновича, 177, с.Поляна, Свалявського району, до набрання чинності рішення суду у цивільній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову, судом встановлено, що така не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до п 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення , чого заявником не зазначено.

Крім того, заявники надали як доказ копії відповідних документів, які не відповідають вимогам ст. 91 ЦПК України, якою встановлено порядок подання суду копії письмових доказів та правила засвідчення таких копій, а зважаючи що питання про забезпечення позову вирішується без виклику учасників справи, то суд взагалі буде позбавлений можливості пересвідчитись в достовірності наданих письмових доказів та буде позбавлений встановити всі обставини на підставі неналежних доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подану заяву про забезпечення позову подання позовної заяви слід повернути заявникам.

Одночасно суд роз"яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку та з дотриманням вимог, встановлених у ЦПК України.

Згідно п.2 ч.1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Встановлено, що згідно квитанції № від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 352,40 гривень, а тому необхідно повернути сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 153, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи: Полянської сільської ради про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявникам ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Повернення заяви не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку та з дотриманням вимог, встановлених у ЦПК України.

Повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2, мешканцям с.Поляна, вул. Духновича, 175, Свалявського району сплачений судовий збір в розмірі 352 (тристо пятдесят дві) гривні 40 коп., згідно квитанції № НОМЕР_1 від 16 березня 2018 року.

Ухвалу про повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_5