Справа № 603/668/18
Провадження №2/603/342/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

секретаря судового засідання Бішко І.М.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

предмет позову: розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи.

ОСОБА_1 звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21.07.2004 року в Гончарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №3. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. В позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, а тому переконаний, що сенсу підтримувати сімейні відносини немає та вважає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

У зв'язку з неможливістю подальшого спільного проживання в шлюбі позивач ОСОБА_1 просить укладений в Гончарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області між ним та ОСОБА_2 шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з'явилася, суду подала заяву по суті справи (відзив на позовну заяву) про визнання позову з підстав зазначених в позовній заяві та просить розгляд справи проводити в її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує, миритися не бажає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 21.07.2004 року в Гончарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2.

Від даного шлюбу мають двох дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 21.09.2007 року та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області 28.07.2010 року.

Сторони по справі спільного господарства не ведуть, сумісне проживання остаточно припинено, шлюб носить формальний характер, позивач настоює на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.

В Постанові Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України)

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та миритись не бажає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У відповідності до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач та відповідач миритися не бажають і збереження шлюбних відносин суперечить їх інтересам, суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно розірвати, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе та суперечитиме інтересам кожного з подружжя.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ч. 3 ст. 56, 110, 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії НОМЕР_5, ІПН НОМЕР_1), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої (зареєстрованої) за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований 21.07.2004 року в Гончарівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільської апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Галіян