РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання: 71643, Запорізька область, Василівський район, с. Першотравневе, вул. Вишнева, б.83, до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області, місце розташування: 71645, Запорізька область, Василівський район, с. Скельки, вул. 60 років Жовтня, б.13-а, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позовній заяві позивачка вказує, що 26 липня 2012 року помер її чоловік, ОСОБА_3. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,99 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Василівського району Запорізької області. На ім'я ОСОБА_3 був виданий ОСОБА_4 на право власності на землю від 08.10.2002 року за № ЗП 022032, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2032, у відповідності до якого на підставі розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації Василівського району Запорізької області від 06.06.2002 року за №314 ОСОБА_3 була передана у власність земельна ділянка, площею 2,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Інше майно, яке входить до складу спадщини позивачка вже оформила. Заяву про прийняття спадщини позивачкою було подано у встановленому законом порядку до Василівської державної нотаріальної контори, де заведена спадкова справа №16 за 2013 рік. Крім позивачки інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має. Отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка, у Василівській державній нотаріальній конторі позивачка не змогла, тому що відповідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 21 жовтня 2014 року, керуючись ст.49 ЗУ «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку померлого, оскільки не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку - державний акт на землю, а лише його завірену копію. Оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 не має можливості надати по причині його втрати.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 2,99 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 26 липня 2012 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 лютого 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 березня 2018 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить вирішити справу на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2012 року помер чоловік позивачки, ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть виданого ОСОБА_2 сільською радою Василівського району Запорізької області від 30 липня 2012 року та актовий запис в книзі реєстрації смерті за №37.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 2,99 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Васильківського району Запорізької області. Копія державного акту на право приватної власності на землю додається.

На ім'я ОСОБА_3 був виданий ОСОБА_4 на право власності на землю від 08 жовтня 2002 року за №ЗП022032, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2032, у відповідності до якого на підставі розпорядження голови Василівської районної державної адміністрації Василівського району Запорізької області від 06.06.2002 року за №314 ОСОБА_3 була передана у власність земельна ділянка, площею 2,99 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Інше майно, яке входить до складу спадщини позивачка вже оформила, їй видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 лютого 2013 року.

Заяву про прийняття спадщини нею було подано у встановленому законом порядку до Василівської державної нотаріальної контори, де заведена спадкова справа №16 за 2013 рік.

Крім позивача, є інша спадкоємиця, донька померлого ОСОБА_5, однак остання, будучи повідомленою про відкриття спадщини до нотаріальної контори не звернулася, із заявою про продовження строку прийняття спадщини до суду не зверталася.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за №20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Отримати свідоцтво про право на спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка, у Василівській державній нотаріальній конторі ОСОБА_1 не змогла, тому що відповідно до Постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17.01.2018 року, керуючись ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» та п.4.15,4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку померлого, оскільки ОСОБА_1 не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку - державний акт на землю, а лише його завірену копію.

Оригінал Державного акту про право власності на земельну ділянку втрачено.

Таким чином, позивачка не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яким є земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Сельківської сільської ради Василівського району Запорізької області, оскільки ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку втрачено, при цьому після смерті спадкодавця будь-яке оформлення правовстановлюючого документу на землю на ім'я спадкодавця є також неможливим, відсутній оригінал Державного акту про право приватної власності на землю, що є перешкодою для набуття права на землю в порядку спадкування шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріуса.

Вартість земельної ділянки становить 12474 грн.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка площею 2,99 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належав померлому 26 липня 2012 року ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями ст.ст. 263-265 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити:

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; 71610 Запорізька область Василівський район с. Першотравневе вул. Вишнева б.83; ІПН 200811459) право власності на нерухоме майно а саме на земельну ділянку площею 2,99 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Василівського району Запорізької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 26 липня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик