Номер провадження 2/754/698/18
Справа №754/5414/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання: Двірко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, який в подальшому уточнила, зазначивши про те, що після смерті її батька ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. 08.07.2003 року позивачем до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті батька позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом, що прийняла та звернулась до органів нотаріату про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, 01.04.2016 року державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. була видана відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та його державну реєстрацію з посиланням на відповідні норми законодавства та рекомендовано звернутись до суду. У зв'язку з наведеним позивач не може реалізувати своє право на спадкове майно. Зважаючи на вищевикладене позивач просить визнати за нею право власності на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в ньому, просив позов задовольнити. Вказував на те, що позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті свого батька, оскільки у неї відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно та його державну реєстрацію. Зазначив, що у зв'язку з відсутністю документів спадкодавця, а саме у зв'язку з їх втратою позивачем було подано заяву до правоохоронних органів.

Представник відповідача: Київської міської ради, про день, час та місце розгляду справи будучи повідомленим належним чином своєчасно, в судове засідання не з'явився. Відповідно до пояснення направленого на адресу суду просить суд прийняти рішення згідно чинного законодавства на підставі поданих стороною доказів та слухати справу у відсутність представника Київської міської ради.

Представник третьої особи: П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, від них надійшла заява, в якій П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора просить слухати справу за відсутності представника, у зв'язку з великою завантаженістю працівників нотаріальної контори.

Третя особа: ОСОБА_2, залучений до участі у справі третьою особою ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання від 15.11.2017 року позовні вимоги не визнав у повному обсязі з підстав викладених в ньому. Вказував на те, що він є спадкоємцем першої черги за законом після померлого батька. Зазначив, що позивач не зверталась до нього для того, щоб отримати документи, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Кім того зазначив, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не втрачені та знаходяться у нього, а позивач не зверталася до нього, щоб їх отримати .

Вислухавши представника позивача, третю особу - ОСОБА_2, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, відкрилась спадщина, у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_3.

09.09.1993 року відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної держадміністрації згідно розпорядження від 09.09.1993 року №7451 видане свідоцтво про право власності на житло за адресою АДРЕСА_4. Вказана квартира належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Право власності на житло зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 21.09.1993 року і записано у реєстрову книгу за № 1718.

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач 08.07.2003 року звернулася в П'ятнадцяту київську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Мазур О.Ю. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки до спадкової справи не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності померлого на квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Виходячи з ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у том числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК України, суд вважає, що позивач дійсно є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька ОСОБА_4

Враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд доходить висновку, що на день смерті ОСОБА_4 його право власності на квартиру посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому спадкове майно, що складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 увійшло до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Отже, вбачається, що необхідною умовою для визнання за позивачем права власності на майно в судовому порядку - є втрата ним документа, який засвідчує його право власності або не визнання іншою особою такого права.

В даному випадку не вбачається відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та не визнання іншою особою такого права, оскільки третьою особою в судовому засіданні надано оригінал свідоцтва про право власності на житло, яке в свою чергу підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Крім того третя особа повідомив, що до нього позивач жодного разу не зверталась щодо надання документів на квартиру, та він не заперечує в будь-який час зявитись в нотаріальну контору та надати документи необхідні для оформлення спадкових прав.

Отже, посилання позивача на втрату документів, що посвідчують право власності на спірну квартиру та висновок інспектора Деснянського управління Головного управління Національної поліції у м. Києві Воронюк М.С. від 03.02.2016 року за результатами перевірки по заяві ОСОБА_3 про відсутність ордеру на квартиру, оскільки такі посилання не підтверджуються належними та допустимими доказами та спростовані вищевикладеним.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та, відповідно, є такими, що не підлягають до задоволення

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 25, 30, 182, 328, 331, 391, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07.03.2018 року.

Суддя: Н.Г. Таран