Справа № 496/410/18
Провадження № 2/496/670/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі Біляївського районного суд Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 Сережаєвич, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Філія «Южне ГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк», Роздільнянської об'єднаної ДПІ Управління ДФС в Одеській області, треті особи: Біляївський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вказаним позовом.

Представник позивача наддав до суду заяву про відкладення судового засідання, призначене на 17.05.2018 рік о 12:00 год. на іншу дату.

Розгляд справи було перенесено на 27.06.2018 рік о 13:50 годині.

Представник позивача у судові засідання 27.06.2018 року та 05.09.2018 року, а також 20.11.2018 року не зявився, хоча повідомлявся належним чином про час та місце слухання справи, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи(а.с.58, 67,79. )

В матеріалах справи відсутня заява від представника позивача про розгляд справи без його участі.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що представник позивача не зявився до суду тричі без поважних причин.

Вказані дії представника позивача свідчать про втрату ним юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов'язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об'єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов'язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом. (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 13, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 Сережаєвич, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Філія «Южне ГРУ» ПАТ КБ «Приватбанк», Роздільнянської об'єднаної ДПІ Управління ДФС в Одеській області, треті особи: Біляївський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Одеській області, Перший Малиновський відділ ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про зняття арешту - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення їй відповідної ухвали.

Суддя Буран В.М.

20 листопада 2018 року