Справа № 185/8251/18
Провадження № 2/185/4144/18
05 листопада 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.
з участю секретаря судового засідання Муржиєвої І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -
27 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила винести рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 48 в будинку № 20/1 по вулиці Вереснева у місті Павлограді Дніпропетровської області та примусово зняти його з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позову вона зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі проживає вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 є її рідним сином, та зареєстрований у вищезазначеній квартирі, хоча і не проживає у ній 13 років. Оскільки відповідач не проживає у квартирі, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються, чим порушуються її права. Особистих його речей у квартирі немає. Ніяких комунальних платежів відповідач не сплачує, у звязку з чим вона вимушена сплачувати всі комунальні платежі за фактично прописаного в її квартирі відповідача, що ставить її у скрутне матеріальне становище, тому вона вимушена звернутися до суду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засіданні не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати просила з відповідача не стягувати.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивачки та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З матеріалів справи вбачається, що позивачці ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2) відповідачем ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) було подаровано квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування квартири від 23 серпня 2005 року, який було посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за № 2-3096 (арк.с.6).
На підставі вищезазначеного договору, позивачкою 30 вересня 2005 року було зареєстровано в КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на вищезазначену квартиру, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (арк.с.4). Отже позивачка є власником квартири АДРЕСА_2.
17 лютого 2016 року відповідно до розпорядження міського голови «Про зміну назв вулиць та провулків міста Павлограда», вулицю 17-го Вересня було перейменовано на вулицю Вересневу.
З довідки за № 17 виданої ЖСК №18 Хіммашовець (арк.с.12) вбачається, що у вищезазначеній квартирі окрім ОСОБА_1, ще зареєстровані: ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_5 (донька), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онучка), ОСОБА_8 (онук) та ОСОБА_2 (син).
Однак, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (арк.с.13), відповідач ОСОБА_2 за своїм місцем реєстрації не проживає більше 10 років.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік.
Відповідач не є співвласником вищезазначеного житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, який втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 48 в будинку № 20/1 по вулиці Вереснева у місті Павлограді Дніпропетровської області.
У задоволені іншої частини позовних вимог необхідно відмовити за її необґрунтованістю, так як позовна вимога про зняття з реєстраційного обліку відповідача не ґрунтується на законі в даному випадку, оскільки питання та підстави для зняття з реєстрації визначені ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на жиле приміщення, або право користування жилим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням є саме по собі достатньої правовою підставою для зняття його з реєстраційного обліку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 48 в будинку № 20/1 по вулиці Вереснева у місті Павлограді Дніпропетровської області.
В іншій частині позову відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: У. М. Болдирєва