Справа №423/2376/17
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2018 року м. Попасна
Попаснянський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Архипенко А.В. за участю секретаря Іваненко С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому, просить визнати за ними право право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. в порядку приватизації. В обґрунтування позову зазначив, що він народився 03 серпня 1977 року. Його маті"ю є ОСОБА_2.
Починаючи з 13 березня 1973 року ОСОБА_2 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживала там до смерті до 20.12.1995 року.
З дня свого народження, він, ОСОБА_1 також став проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а коли йому виповнилося 16 років він у 1993 році був зареєстрований у цій квартирі. Тобто він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з серпня 1977 року по наступний час.
Його мати ОСОБА_2 померла 20 грудня 1995 року, тому з того часу по наступний час він проживає сам. Тобто він є єдиним наймачем житла за адресою: АДРЕСА_2.
У липні 2017 року позивач вирішив приватизувати квартиру за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим він 20 липня 2017 року звернулася до органу приватизації житла, яке знаходиться у власності територіальної громади міста Гірське та до якої відноситься і будинок 12 по вулиці Дружби.
Але на своє звернення ОСОБА_1 отримав відмову на реалізацію права на приватизацію, оскільки він не надав доказів того чи були ним раніше використані його приватизаційно-житлові чеки, чи ні. Все це сталося у звязку з тим, що Ощадбанк України, на який державою покладено обовязок контролю за використанням громадянами України житлових чеків, не може надати відомості про те, чи було ОСОБА_1 використані його житлові чеки чи ні, так як, у звязку з бойовими діями у Луганській області, всі відомості по житловим чекам щодо мешканців міста Гірське, яке до листопада 2014 року, відносилося до міста Первомайська Луганської області, залишилися саме в відділенні Ощадбанку України у місті Первомайськ, який у наступний час знаходиться на території, яка не контролюється українською владою.
Також усно ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".
Тобто, органом приватизації виконавчого комітету Гірської міської ради фактично не визнається право ОСОБА_1 на приватизацію житла у якому він проживає з 1977 року та відмовлено у передачі йому у приватну власність цього житла відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Позивач вважає зазначене рішення таким, що порушує його право на приватизацію державного житлового фонду, тому змушений звернутися з цим позовом до суду. Представник позивача, позивач у судове засідання не зявились, надали заяву у якій просять справу слухати без їхньої участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. В письмовій заяві до суду представник Гірської міської ради Луганської області просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Згідно зі ст. 1 Закону приватизації підлягає Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" N2482-XIIвід 19 червня 1992 року (далі Закону) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.
Відповідно до вимог ст.2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Відповідно до ст.3 Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв.м на сім'ю.
Згідно ч.1 ст. 4 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.
Відповідно до статті 5 Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій у статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім'я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима.
Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Кожний громадянин України має право приватизувати займане
ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку
або з частковою доплатою один раз.
Статтею 8 Закону передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Отже, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація:
здійснення приватизації уповноваженими на це органами;
згода всіх повнолітніх членів сімї;
постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку;
згода тимчасово відсутніх членів сімї, за якими зберігається право на житло.
Тому враховуючи вищевикладені норми законодавства, позивач вважає, що його право на приватизацію квартири було протиправно порушено рішенням відповідача про відмову в реалізації його права на приватизацію житла.
Згідно довідки з місця реєстрації мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з 1973 року по день смерті /а.с.9/.
Згідно копії паспорту ОСОБА_2 - позивач ОСОБА_1- є сином ОСОБА_2 /а.с.10-11/. Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 підтверджено, що він народився 03.08.1977 року та його матірю є ОСОБА_2.
Довідкою з місця реєстрації ОСОБА_1, підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_3, він був зареєстрований у 1993 році, тобто коли йому виповнилося 16 років та ним був отриманий паспорт /а.с. /
Також цією довідкою підтверджується, що ОСОБА_1 проживає за цією адресою по наступний час. При цьому ніколи цього місця реєстрації та проживання не змінював.
Згідно акту депутата Гірської міської ради, складеному за участю сусідів ОСОБА_1, квартиру за адресою: АДРЕСА_3, у 1973 році отримала мати ОСОБА_1-ОСОБА_2, яка померла 20.12.1995 року. У період з 1977 року по наступний час ОСОБА_1 місця проживання та реєстрації на змінював /а.с. /
Відповідно до статті 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального
житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Згідно статті 65-1 Житлового кодексу Української РСР наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.
Згідно статті 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.
Відповідно до Технічного паспорту на квартиру за адресою: АДРЕСА_6, житлова площа квартири складає 28,0кв.м, загальна площа разом з балконом 44,7кв.м. Дана квартира складається з однієї житлової кімнати площею 17,2кв.м., другої житлової кімнати площею 10,8кв.м., кухні площею 5,6кв.м, ванної з вбиральнею площею 2,4 кв.м., коридору площею 6,0кв.м, комори, площею 2,0кв.м.,балкону площею 0,7 кв.м./ а.с.13-14/. Тому враховуючи усе вищевикладене, суд вважає, що у забезпечення визначених ст. 47 Конституції України та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» гарантій реалізації його права на приватизацію житла, що є комунальною власністю, є усі підстави для визнання за позивачем права права на приватизацію та передачу йому у приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_3, шляхом безоплатної передачі частки квартири, площею 31 кв.м. загальної площі та за оплату грошима іншої частки квартири площею 13,7 кв.м. загальної площі. Відповідно до статті 3 Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 кв.м. на сімю.
Згідно приватизаційних платіжних доручень та квитанцій про оплату ОСОБА_1 була здійснена доплата за площу квартира, яка перевищує площу, яку він має право отримати безоплатно.
Згідно Постанови Верховної ради України №1693-VII від 07.10.2014 року «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області», територія м.Гірське, яка раніше відносилася до міста Первомайська, була віднесена до території Попаснянського району Луганської області.
У звязку із змінами, адреса за якою знаходиться спірна квартира змінилася на: АДРЕСА_7.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності « № 20 від 22.12.1995 р. судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про передачу в приватну власність майна, яке за законом підлягає відчуженню громадянину (зокрема: відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» підлягають передачі сімям наймачів квартир (будинку) та належні до них господарські споруди і приміщення). Судами розглядаються й інші позови, повязані з охороною права приватної власності. Відповідні положення щодо захисту права приватної власності поширюються також і на особу, яка хоча не є власником, але володіє майном з підстав, передбачених законом чи договором. Оскільки позивач постійно на законних підставах проживав та був зареєстрований в квартирі до теперішнього часу, то набув право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності проживання позивачем у квартирі відповідачем не заперечується. При таких обставинах заявлені позовні вимоги знайшли підтвердження у суді і суд вважає можливим визнати право власності квартиру за адресою: АДРЕСА_8 - за позивачем для подальшого користування й одержання необхідних документів, що підтверджує право власності на обєкт нерухомості. Керуючись ст. ст. 3, 12, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», - суд
Позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Гірської міської ради Попаснянського району Луганської області про визнання права власності на квартиру в порядку приватизації - задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: Луганська область, Попаснянський район, м.Гірське вул.. Дружби. АДРЕСА_9, загальною площею 44,7 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м. в порядку приватизації. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В.Архипенко