Постанова

Іменем України

03 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 265/8514/17

провадження № 61-41818св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2018 року в складі судді Щербіна А. В. та на постанову апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року в складі суддів: Принцевської В. П., Лопатіної М. Ю., Мироненко І. П.,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. В обгрунтування своєї заяви зазначала, що з червня 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала з ОСОБА_7 у фактичних шлюбних відносинах і проживала з ним однією сім'єю. Вони піклувалися один про одного, вели спільне господарство, мали спільні права і обов'язки та в них був спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Посилаючись на відсутність у неї свідоцтва про шлюб, яке підтверджувало б факт того, що вона була дружиною ОСОБА_7 з червня 1976 року і до дня його смерті, та що вони були однією сім'єю без оформлення документів у органах РАЦС, просила суд встановити факт, що вона була дружиною ОСОБА_7 та проживала з ним однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково, встановлено факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю позивачем проживання з ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Вимоги заяви в частині встановлення факту, що ОСОБА_4 була дружиною ОСОБА_7, суд вважав такими, що задоволенню не підлягають.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2018 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

У липні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2018 року та на постанову апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про встановлення факту того, що вона та ОСОБА_7 проживали, як чоловік і жінка і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву в цій частині. Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 однією сім'єю без реєстрації шлюбу не оскаржуються.

Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя зазначену справу.

16 жовтня 2018 року зазначена справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На час розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 заперечення/відзиви не надходили.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 в частині встановлення факту, що вона була дружиною ОСОБА_7 В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому не переглядаються в касаційному порядку.

Суди встановили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Частиною першої статті 12 Кодексу про шлюб та сім'ю України визначено, що шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до статті 13 Кодексу про шлюб та сім'ю України права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов'язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану.

Згідно з частиною другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (стаття 21 СК України).

Виходячи з положень Кодексу про шлюб та сім'ю України та СК України дружиною стає лише жінка, яка зареєструвала шлюб з чоловіком в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Сам по собі факт проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя (частина друга статті 21 СК України).

Суд першої інстанцій, з висновком якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги заяви в частині встановлення факту, що ОСОБА_4 була дружиною ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права, що виходить за межі компетенції касаційного суду.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для їх скасування.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 18 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат