АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1787/18Головуючий по 1 інстанції - Троян Т.Є.
Категорія: 27 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2018 року (ухвалене в приміщення Соснівського районного суду м. Черкаси від головуванням судді Троян Т.Є.) у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 та її представника, Апеляційний суд Черкаської області, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-23502-161213, згідно з п.п. 2.1; 2.2; 2.5 частини 1 якої Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні.

Згідно п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 45 000 грн.

Згідно п. 1 частини 3 Договору - обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору.

Згідно п. 2.1. частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4. частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до пропозиції.

У відповідності до п. 2.5 ч. 3 Договору, відповідач до підписання пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

В зв'язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02 жовтня 2015 року, після спливу чергового строку ліміту Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4. частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою.

Позивач зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме відкрив відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 45000 грн.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 05 грудня 2017 року має заборгованість - 71 003,85 грн., яка складається з наступного:

- 0,00 грн. - тіло кредиту;

- 44 931,09 грн. - прострочене тіло кредиту;

- 0,00 грн. - заборгованість за відсотками;

- 26 072,76 грн. - заборгованість за комісіями.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 71 003,85 грн. та стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16 грудня 2013 року в розмірі 71 003,85 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1 600 грн., а всього 72 603,85 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що між сторонами дійсно виникли цивільно-правові відносини з приводу виконання кредитних домовленостей. Позивач довів суду ту обставину, що свої зобов'яння згідно умов укладеного договору він виконав та надав відповідачу кошти у розмірі, що визначений умовами договору.

Відповідач в свою чергу умови договору належним чином не виконав, в зв'язку з чим утворилася заборгованість зі сплати простроченого тіла кредиту та комісій. Наданий позивачем розрахунок заборгованості визнаний правильним, тому позовні вимоги були задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 у встановленому порядку оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що рішення суду є незаконним, оскільки на момент вирішення спору ПАТ «Дельта Банк» не був кредитором за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16 грудня 2013 року, а тому не мав права щодо стягнення заборгованості.

20 лютого 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК Довіра та гарантія» укладений договір № 249/К про відступлення права вимоги. За вказаним договором Банк шляхом продажу відступив права вимоги до ОСОБА_3, тому ПАТ «Дельта Банк» вже не є кредитором, а тому не має права вимагати і стягувати з неї заборгованість за кредитним договором.

Про відступлення права вимоги новому кредитору, ОСОБА_3 була повідомлена 25 лютого 2018 року ТОВ «ФК Довіра та гарантія» листом вих.. № ДЛТ-0523.

Суд під час розгляду справи не врахував даної обставини та не залучив правонаступника ПАТ «Дельта Банк» до участі у справі. В свою чергу ТОВ «ФК Довіра та гарантія» в свою чергу не зверталося до суду з відповідним клопотанням про залучення правонаступника.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позовних вимог відносно неї. Стягнути з позивача судові витрати, понесені нею під час розгляду справи.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 та ст. 5 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 007-23502-161213 про відкриття карткового рахунку із встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 45 000 грн.

Позивач належним чином виконав умови договору, а відповідач взяті на себе кредитні зобов'язання порушила, що призвело до утворення заборгованості. Згідно наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку заборгованості, станом на 05 грудня 2017 року заборгованість ОСОБА_3 складає 71 003,85 грн.

В зв'язку з порушенням своїх прав, ПАТ «Дельта Банк» звернувся 20 грудня 2017 року до суду за захистом своїх прав. Суд першої інстанції, ухвалюючи 12 вересня 2018 року рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості в розмірі 44 931,09 грн. визнав, що позовні вимоги обґрунтовані саме на таку суму заборгованості, права позивача є порушеними та підлягають захисту.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком районного суду та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що на момент розгляду справи в суді та ухвалення рішення, ПАТ «Дельта Банк» не був кредитором за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16 грудня 2013 року, а тому не мав права на стягнення заборгованості.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 звертала увагу суду на вказаний факт та надавала суду копію листа ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» № ДЛТ-0523 від 25 лютого 2018 року про повідомлення щодо зміни кредитора.

Оскільки ПАТ «Дельта Банк» не повідомив суд про заміну кредитора, а ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» не звернулося із клопотанням про залучення його в якості правонаступника, тому, відповідач ОСОБА_3 надала суду заяву про залишення позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» без розгляду з вищезазначених підстав.

Однак, суд під час вирішення справи безпідставно залишив поза увагою даний факт та частково задовольнив позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», який фактично з 20 лютого 2018 року втратив право на задоволення своїх вимог до ОСОБА_3, не врахувавши, що відбулась заміна кредитора у зобов'язанні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 однією з ключових підстав для скасування рішення суду зазначила саме обставину неналежного позивача у справі. На цьому, вона наполягала і під час розгляду справи. Для підтвердження такого факту, апеляційним судом було витребувано в ТОВ «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» належним чином завірену копію договору № 249 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 20 лютого 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно умов витребуваного договору дійсно встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» отримало право вимоги за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16 грудня 2013 року укладеного з ОСОБА_3, про що відповідача по справі повідомлялося листом № ДЛТ-0523 від 25 лютого 2018 року, який вона надавала в суді першої інстанції для огляду та копія якого була долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦПК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Районний суд повинен був звернути увагу на надані ОСОБА_3 докази щодо заміни кредитора у зобов'язанні та у відповідності до ст. 55 ЦПК України повинен був вирішити питання щодо залучення до участі у справі правонаступника відповідної сторони, однак цього не зробив та вирішив питання щодо часткового задоволення вимог особи, яка на момент розгляду справи та ухвалення рішення суду втратила право на пред'явлення вимоги до ОСОБА_3

Таким чином, фактично спір щодо зобов'язань, які виникли внаслідок кредитних зобов'язань за кредитним договором № 007-23502-161213 від 16 грудня 2013 року існує з 20 лютого 2018 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та ОСОБА_3, оскільки ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» відповідно до договору № 249 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» отримало таке право вимоги.

В той же час, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» не було залучено до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» в даних правовідносинах і позовні вимоги ними до відповідача ОСОБА_3 не пред'являлися, тому колегія суддів вважає, що позов пред'явлено неналежним позивачем.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки місцевим судом було допущено суттєве порушення норм процесуального права і було розглянуто позов неналежного позивача у правовідносинах із відповідачем, без залучення правонаступника внаслідок заміни кредитора, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду до скасування з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» за їх безпідставністю.

Крім того, відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 при подачі заяви про перегляд заочного рішення було сплачено 352,40 грн. судового збору згідно квитанції № 22466257-1 від 08 травня 2018 року, за подачу апеляційної скарги сплачено 1 512 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 16 жовтня 2018 року.

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволені, рішення суду скасоване і в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому у відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України із позивача ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 1 864,40 грн. судових витрат, понесених нею під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1 864 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2018 року.