АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/1188/17 Номер провадження 22-ц/786/1044/18Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
судді апеляційного суду Полтавської області Абрамова П.С.,
в справі № 544/1188/17 щодо рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах від 23 травня 2018 року за наслідками перегляду рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
23 травня 2018 року м. Полтава
Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 23 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Заочне рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16 січня 2018 року скасовано. Ухвалено нове.
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що із матеріалів справи не вбачається, що відповідач отримав саме кредитні кошти, оскільки із змісту ї заяви-анкети вбачається, що, ознайомившись з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, ОСОБА_2 виявила бажання оформити на своє ім'я ощадкнижку (депозит), про що і зазначила у відповідній графі договору.
Інших доказів, які б свідчили про укладання саме кредитного договору та отримання на його виконання відповідної платіжної картки з кредитним лімітом матеріали справи не містять.
Також апеляційний суд дійшов висновку, що усунути розбіжності і пояснити суду яким чином був оформлений кредит, в судових засіданнях не представилось можливим, оскільки представник банку подав заяву з проханням здійснювати розгляд справи без участі їх представника.
Вважаю висновки суду апеляційної інстанції невірними з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження факту укладання кредитного договору та надання ОСОБА_2 кредитних коштів шляхом отримання картки «Універсальна» банк надав ксерокопію анкети-заяви (а. с. 6).
У графі, що вказує на бажання клієнта про укладення виду договору мається відмітка, що вказує на бажання оформити ОСОБА_2 ощадну книжку (депозит).
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
В свою чергу, за договором банківського владу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно розрахунку заборгованості, що мається в матеріалах справи, ОСОБА_2 до 09 червня 2014 року періодично вносила кошти на картковий рахунок в сумах різних розмірів, які зараховувалися на погашення заборгованості.
Окрім цього, матеріали справи не містять доказів внесення ОСОБА_2 вкладу.
Сама ОСОБА_2 не заперечує факту отримання нею кредитної картки. Доводами апеляційної скарги на заочне рішення, у якій вона просила його змінити, зменшивши розмір заборгованості до 2723 грн. 79 коп., апелянт зазначала неправомірність збільшення банком відсоткової ставки, пропуск строку позовної давності та відсутність її повідомлення належним чином про необхідність сплати боргу та розгляд справи.
У додатках до апеляційної скарги ОСОБА_2 надає копію тієї ж самої анкети про отримання кредиту, свій розрахунок заборгованості за відсотками (а.с. 133-134, 139-150).
Норми цивільного законодавства закріплюють принцип добросовісної поведінки сторін договору на будь-якій його стадії, що включає в себе і належне виконання ними умов договору.
З матеріалів справи в їх сукупності та встановлених судом обставин, вбачається, що всі дії ОСОБА_4 спрямовувалися виключно щодо частково виконання умов кредитного договору та заперечення розміру заборгованості за кредитним договором.
Ніяких дій, які б вказували на укладення договору банківського вкладу взагалі в матеріалах справи не простежується.
Вважаю, що висновок апеляційного суду про відмову в задоволенні позову є помилковим.
Суд апеляційної інстанції повинен був обмежитися лише доводами апеляційної скарги щодо розміру заборгованості.
Суддя апеляційного суду
Полтавської області /підпис/ П.С. Абрамов
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Полтавської області П.С. Абрамов