Провадження №2/447/793/18
Справа №447/1733/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

28.11.2018 року м. Миколаїв

Львівська область

Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павліва В.Р.,

за участю секретаря судового засідання Волківської-Любінської Н.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Процесуальні дії у справі.

Провадження у справі відкрито судом 17.08.2018 на підставі позову ОСОБА_1, підготовче засідання призначено на 11.09.2018 року. Ухвалою від 06.11.2018 року підготовче засідання закрито та цивільну справу призначено до розгляду. Позивач просить стягнути зі ОСОБА_2 в його користь заборгованість у розмірі 56 (п'ятдесят шість тисяч) грн., моральну шкоду в розмірі 5000 (піять тисяч) грн. та сплачені позивачем при поданні позову судові витрати. В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на наступне. 31.07.2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено усний договір позики, за умовами якого останній отримав від позивача грошову суму у розмірі 56 000 грн. Відповідач зобов'язувався повернути вказані кошти до 30.08.2018 року. Однак, станом на момент подання позовної заяви свої зобов'язання не виконав та кошти позивачу не повернув. Крім того, недобросовісними діями відповідача, які полягають у неналежному виконанні взятих на себе позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 5000 грн. Також ОСОБА_1 поніс і судові витрати у зв'язку із розглядом справи, зокрема, судовий збір у розмірі 704,80 грн. та 7700 грн. витрат на правову допомогу. У зв'язку з наведеним був змушений звернутись в суд із вказаним позовом.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив суд його позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 11.09.2018 року, 02.10.2018 року, 06.11.2018 року та 28.11.2018 року не з'являся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомлення про вручення, причини неявки суду не повідомив.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд встановив:

31.07.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір позики, за умовами якого останній отримав від позивача грошову суму у розмірі 56000 грн. Відповідач зобов'язувався повернути вказані кошти до 30.08.2018 року

ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 з вимогою про повернення коштів, зокрема, 16.04.2018 року він звернувся до відповідача із листом-повідомленням (а.с.16), однак такий залишений ОСОБА_2 поза увагою.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, із долучених фотоматеріалів з банкоматів відповідач користувався кредитною карткою позивача (а.с. 21-25).

Зокрема, 31.07.2017 року при знятті ОСОБА_2 в банкоматі готівки в розмірі 40000 грн. з банківської картки позивача було знято кошти в розмірі 1600 грн., як послуга банку за зняття даного розміру готівки.

Внаслідок таких дій відповідача ОСОБА_1 щомісяця сплачує банку відсотки за використання коштів. А саме: за весь цей період банку було сплачено: 05.05.2018 року - 3000 грн., 01.04.2018 року - 1116,17 грн., 0703.2018 року - 1078, 93 грн., 08.02.2018 року - 1249,32 грн., 01.01.2018 року - 1308,82 грн., 01.12.2017 - 1319,29 грн., 01.11.2017 - 1878,79 грн, 01.102017 року - 2103,23 грн., 01.09.2017 року - 1625,13 грн. А всього разом за вказаний період - 14679,68 грн.

Загальна сума заборгованості становить 56279 грн.

Також позивачу було завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн.

Оцінка суду.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано відповідачу свою банківську картку ПАТ "А-Банку" з особистим рахунком №659282 згідно угоди №SAMAB9627 від 24.04.2013 року.

З виписок по картковому рахунку позивача та долучених фотоматеріалів з банкоматів вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти, користувався ними, однак не сплачував заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У силу вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України.

Таким чином, сторони в належній формі уклали договір позики, за яким відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позичені кошти до 30.08.2018 року.

Приписами ч. 3 ст. 12, 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Будь-яких заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку боргу та встановлених судом обставин справи відповідач не надав.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики в розмірі 56000 грн.

Ст. 23 ЦК України встановлено право кожної особи на відшкодування шкоди завданої порушенням її прав. А тому, вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача є підставними та підлягають до задоволення, оскільки протиправними діями ОСОБА_2 позивачу було завдано душевних страждань та переживань пов'язаних із неповерненням коштів, раніше отриманих у позику від позивача.

Щодо стягнення витрат на надання правової допомоги в розмірі 7700 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правову допомогу підставна та підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. 259, 263-265, 282-285 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 Андрійвича в користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 56 000 (п'ятдесят шість тисяч) грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 7700 грн. та 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП не зазначено.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не зазначено.

Суддя Павлів В. Р.