АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №640/7558/17

Провадження № 22-ц/790/1504/18

23 травня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі судової колегії судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 Махера на рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року(суддя Зуб Г.А.) по справі №640/7558/17 за позовом Алхадара ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Махера про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Алхадар ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 Махера про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову з урахуванням уточнень зазначає, 18 липня 2015 року він позичив відповідачу 120 000 доларів США строком до 18 липня 2016 року.

З ОСОБА_1 Махер він знайомий більше 10 років, тому знаючи, що відповідач є матеріально забезпеченою особою 25 вересня 2016 року вдруге позичив 30 000 доларів США строком до 25 вересня 2017 року.

Відповідач борг у загальній сумі 150000 доларів США не повернув.

Умисне неповернення боргу спричиняє душевні хвилювання, матеріальні незручності протягом часу, коли відповідач не повертає кошти, взяті в борг за розписками, а саме: за розпискою від 18 липня 2015 року на суму 120 000 доларів США прострочення виконання зобовязання на час подачі позову складає 308 днів; за розпискою від 25 вересня 2016 року на суму 30 000 доларів США строк прострочення складає 58 днів.

Моральна шкода має складати 316,43 грн.( 0,01 % від суми боргу) за кожен день прострочення за першою розпискою на 120 000 дол США (3 164 359,08 грн) за 308 днів становить 97 460,44 грн. По другій розписці на 30 000 дол. США (791 089,77 грн), 0,01% складає суму 79,11 грн. та за 58 днів моральна шкода становить 4 588,38 грн.

Загальна сума моральної шкоди за несвоєчасне повернення боргу складає 97 460,44 + 4 588,38 = 102 048,82 грн.

Просить стягнути борг у сумі 3955448 грн. 85 коп., що є еквівалентом 150000 доларів США 102 048 грн. 82 коп. моральної шкоди та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 Махер в судове засідання не зявився.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, оскільки на час складання однієї розписки відповідач знаходився в Росії.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року позов Алхадара ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 Махер на користь Алдахара ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 955 448 гривень 85 коп. та судові витрати в розмірі 8000 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що договори позики ОСОБА_1 Махер належним чином не виконані, а тому сума боргу за цими договорами підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимог про стягнення моральності шкоди, то договори позики не передбачають відшкодування моральної шкоди у звязку з порушенням виконання зобовязання, тому в цій частині позов не підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 Махер просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що надані позивачем розписки він не писав, грошей у позивача не займав. 18 липня 2015 року під час написання розписки на 120000 доларів США він перебував за межами України і ніяким чином не міг написати розписку та отримати кошти від позивача.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги Алхадар ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що між сторонами укладені договори позики на суму 150000 доларів США, про що складено відповідні розписи, кошти за цими договорами не повернуто, а тому вони підлягають стягненню у судовому порядку.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до статей 1046-1049, 526, 629 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Такий же висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року в справі № 6-2789цс16.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості позивач посилається на розписки про отримання ОСОБА_1 Махер коштів у сумі 120000 доларів США, що датована 18 липня 2015 року та 30000 доларів США від 25 вересня 2016 року.

Між тим, як зазначає відповідач, з 05 липня 2015 року до 27 липня 2015 року він перебував на території Російської Федерації, тобто, на час укладання договору позики від 18 липня 2015 року- він перебував за межами України та не складав відповідну розписку.

З довідки Державної прикордонної служби України вбачається, що 05 липня 2015 року ОСОБА_1 Махер перетнув кордон України, пункт пропуску "Харків пасажирський", та повернувся до України 27 липня 2015 року.

Дані обставини позивачем не спростовано. Посилання щодо наявності двох паспортів у відповідача, за якими він подорожує та можливості перетнути кордон, то на запит Державною прикордонною службою України надано відповідь відносно конкретної особи( з урахуванням дати її народження), а не за номером закордонного паспорту.

Щодо дати складання розписки представник позивача в суді апеляційної інстанції зазначала, що кошти передавались відповідачу в інший час до складання розписки.

Доказів, що кошти були фактично отримані відповідачем в іншій час позивачем не надано.

Між тим, пояснити, чому розписка датована саме 18 липня 2015 року, а не фактично датою отримання коштів чи іншою датою, тобто, безпосередньо коли саме писалася відповідачем розписка, вона не змогла.

Даних, що між позивачами існують комерційні відносини, що вони займаються спільною діяльністю, у звязку з якою кошти могли бути отримані відповідачем матеріали справи не містять. В суді апеляційної інстанції сторони підтвердили, що між сторонами були виключно дружні відносини та вони сумісно не займались бізнесом.

В суді апеляційної інстанції сторонам було розяснено право на заявлення клопотання про призначення експертизи для встановлення дійсності підписів ОСОБА_1 Махер на розписці, однак таке клопотання не було заявлено ні ОСОБА_1 Махер, ні Алхадаром ОСОБА_2.

Отже, вважати, що розписка від 18 липня 2015 року є беззаперечним доказом отримання коштів ОСОБА_1 Махер не можна.

За таких обставин рішення в частині стягнення 3164359 грн. 08 коп., що є еквівалентом 120000 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Що стосується розписки на 30000 доларів США, то її написання та отримання коштів ОСОБА_1 Махер не спростовано.

Оскільки зобовязання не виконано, то підстав для скасування рішення суду в частині стягнення боргу за розпискою від 25 вересня 2016 року немає.

За таких обставин з ОСОБА_1 Махер на користь Алхадар ОСОБА_2 підлягає стягненню 791089 грн. 77 коп., що є еквівалентом 30000 доларів США. Рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ч. 1,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Звертаючись до суду Алхадар ОСОБА_2 сплачено 8000 грн. судового збору. При поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 Махер сплачено 12000 грн. Враховуючи скасування рішення у частині стягнення 120000 доларів США судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача, зменшено до 1600 грн., а відповідачу має бути компенсовано 9600 грн. за подання апеляційної скарги.

Виходячи з ч. 13 ст. 141 ЦПК України суд вважає можливих зарахувати вимоги у частині взаємного стягнення судового збору та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у сумі 9600-1600 = 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Махера задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 грудня 2017 року у частині стягнення 3164359 грн. 08 коп., що є еквівалентом 120000 доларів США та судового збору -скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову Алхадара ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Махера про стягнення 3164359 грн. 08 коп.( три мільйони сто шістдесят чотири тисячі триста пятдесят девять гривень вісім копійок), що є еквівалентом 120000 доларів США - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Алхадара ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 31 січня 2015 року Дзержинським РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 Махера(ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий 09 вересня 2010 року Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4) судовий збір у сумі 8000(вісім тисяч) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 травня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_3