Справа № 615/1509/17
Провадження № 2/615/110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної Казначейської служби України, треті особи: Дергачівський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, Дергачівська місцева прокуратура Харківської області про відшкодування моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Державної Казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства.

В позові зазначено, що 19 грудня 2016 року о 05:30 годині на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» при перетині державного кордону України, працівниками прикордонної служби був зупинений автомобіль «МАН 14280», державний номер: АХ 7650 СО, під керуванням водія ОСОБА_4 Даний автомобіль належить ОСОБА_3 Підставою для затримання автомобіля стали дані Інтерполу. Виявилось, що за даними шасі автомобіль значиться викраденим за заявою від 12.09.2014 року у м. Києві і в провадженні Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0007892. Автомобіль був переданий для проведення подальшої перевірки до Дергачівського відділу поліції в Харківській області 19.12.2016 року. До 26.12.2016 року слідчий Ільїн О.П., незважаючи на постійні вимоги ОСОБА_3 надати відповідні процесуальний документ підтверджуючий вилучення автомобіля так і не надав. Лише в Дергачівському районному суді Харківської області 26.12.2016 року під час розгляду клопотання слідчого Ільїна О.П. про накладення арешту на автомобіль, він дізнався про судьбу транспортного засобу. Під час ознайомлення з клопотанням та матеріалами доданими до нього, ОСОБА_3 встановив, що до ЄРДР 21.12.2016 року було внесено повідомлення про те, що нібито під час огляду прикордонниками його автомобіля було встановлено факт заміни номерних вузлів та агрегатів та було розпочато кримінальне провадження №002555 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 290 КК України. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26.12.2016 року було накладено арешт на вищевказаний автомобіль. Маючи офіційні дані про наявність в Дарницькому управлінні поліції кримінального провадження за заявою про викрадення автомобіля, слідчий Ільїн О.П. замість повідомлення ініціатора розшуку про встановлення місцезнаходження автомобіля вніс неправдиві відомості до ЄРДР. В подальшому, слідчий знаючи, що ніякої заміни агрегатів на вказаному транспортному засобі не було встановлено, призначив декілька експертиз. В присутності водія ОСОБА_4 та ОСОБА_5 експертом було проведено огляд номерів агрегатів автомобіля. Через три дні було виготовлено висновок експерта, але слідчий забрав його лише 24.02.2017 року, та замість того щоб прийняти рішення про закриття провадження в звязку із відсутністю події кримінального правопорушення, ним продовжувалось досудове розслідування, що позбавило його, як власника та підприємця використовувати автомобіль для виконання робіт.

Як вбачається з позову, в подальшому слідчий отримавши висновок по номерним агрегатам зазначеного автомобіля, які встановили відсутність самої поліції злочину, передбаченого ст. 290 КК України, здійснив перекваліфікацію із ст. 290 на ст. 358 КК України та умисно призначив проведення судової експертизи по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу, що призвело до продовження простою належного йому вантажного автомобіля. Тільки 14.07.2017 року слідчим СВ Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у звязку із відсутністю складу кримінального правопорушення. На думку позивача протиправні дії слідчого щодо належного йому майна тривало з 19.12.2016 року і по 12.07.2017 року.

Також в позові зазначено, що внаслідок неправомірних дій органу досудового розслідування, ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 341 826 грн., яка складається із чистого доходу від надання послуг арештованим автомобілем. Крім того, незаконним вилученням та арештом на тривалий час вантажного автомобіля , який ОСОБА_3 використовував постійно для здійснення підприємницької діяльності транспортні вантажоперевезення, було завдано непоправної шкоди престижу та діловій репутації як приватного підприємця. Також, ОСОБА_3 відчув страх перед власною державою.

Позивач вимагав стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на його користь матеріальну шкоду в розмірі 341 826 грн. та компенсацію за спричинену моральну шкоду завдану незаконними діями органів досудового слідства в розмірі 70 000 грн. 00 коп.

Згодом представник позивача відмовився від частини позову, а саме щодо стягнення матеріальної шкоди та провадження в цій частині було закрите.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни до Цивільного процесуального кодексу України та він викладений в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст. 436.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, цивільна справа розглядається відповідно до положень ЦПК України в редакції яка набула чинності 15 грудня 2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що через неправомірні дії органів досудового розслідування ОСОБА_3, не мав змоги використовувати власний автомобіль для здійснення підприємницької діяльності через неправомірні дії слідчого. В період коли на автомобіль був накладений арешт, ОСОБА_3 втратив ділову репутацію, престиж, у звязку із чим, останній постійно відчував моральні переживання.

В судовому засіданні представник третьої особи Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що усі дії, які були проведені слідчим під час досудового розслідування були здійснені у відповідності до закону. Будь-якої вини органів досудового слідства в тому, що позивач був позбавлений на деякий час користуватись належним йому на праві власності автомобілем не має. Як зазначив представник третьої особи, позивач не підтвердив належними доказами, що він відчував моральні страждання.

Представник відповідача Державної Казначейської служби України в судовому засіданні

був відсутній, хоча про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням.

Представник третьої особи Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області також в судове засідання не зявився, хоча і він був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

03 травня 2018 року представник Дергачівської місцевої прокуратури надав до суду письмові пояснення в яких заперечив проти задоволення позову та зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними. У спірних правовідносинах відшкодування моральної шкоди проводиться лише у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють досудове розслідування чи прокуратури завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Водночас, позивач не довів, що дії органу досудового розслідування були незаконними. Крім того, позивач вимагає стягнути моральну шкоду і зазначає, що в результаті незаконного накладення арешту на автомобіль було завдано шкоди його діловій репутації як приватного підприємця, разом з тим не зазначає, в чому саме полягає вказана ним шкода, а при розрахунку моральної шкоди, позивач виходить із розміру заробітної плати слідчого, що жодним чином не повязано ні з діловою репутацією приватного підприємця, ні з його емоційним станом.

Рішення має містити, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, зазначення процесуальних дій у справі.

22 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Державної Казначейської служби України, треті особи: Дергачівський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, Дергачівська місцева прокуратура Харківської області про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства.

Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року відкрите провадження у справі.

03 травня 2018 року ухвалою Валківського районного суду Харківської області відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 341 826 грн.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 23 травня 2018 року задоволено заяву представника позивача, прийнято відмову від частини позовних вимог, а саме щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 341 826 грн. та провадження в цій частині закрите.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить автомобіль марки «MAN», модель 14.280, державний номер: АХ 7650 СО, рік випуску 2004, номер шасі WMAM32ZZ05Y143550, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 525461.(а.с.161)

Як вбачається зі змісту виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців серії ААБ №754068, позивач є фізичною особою-підприємцем з 09.08.2011 року, а відповідно до виписки серії АБ №486735, основний вид економічної діяльності останнього є 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт».(а.с.63,64)

Згідно КВЕД-2010: клас 49.41 включає в себе усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом.

В судовому засіданні представник третьої особи не заперечив ту обставину, що ОСОБА_3 є субєктом підприємницької діяльності та отримував дохід від вантажоперевезень автомобілем «MAN», державний номер: АХ 7650 СО.

Згідно витягу з кримінального провадження №0002555 інформація досудового розслідування була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.(а.с.11)

Зі змісту витягу вбачається, що 19.12.2016 року о 05:50 годині на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» при перетині державного кордону України працівниками прикордонної служби зупинений автомобіль «MAN 14280», державний номер: АХ 7650 СО, під керуванням ОСОБА_4 при огляді якого виявлено факт заміни номерних вузлів та агрегатів.

Відповідно до листа робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 19.12.2016 року, вантажний автомобіль «MAN», державний номер: АХ 4431 ЕА, рік випуску 2004, номер шасі WMAM32ZZ05Y143550, значиться в обліках викрадених автомобілів Генерального секретаріату Інтерполу, дата викрадення 12.09.2014 року.(а.с.10)

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26 грудня 2016 року клопотання слідчого Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області задоволено та в рамках кримінального провадження №0002555 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України накладено арешт на автомобіль «MAN», модель 14.280, державний номер: АХ 7650 СО, рік випуску 2004, номер шасі WMAM32ZZ05Y143550, що належить ОСОБА_3В.(а.с.16-17)

06 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на його автомобіль відмовлено.(а.с.26-27)

Відповідно до листа заступника начальника Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві від 02.02.2017 року, в провадженні слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0007892 відомості щодо яких внесено до ЄРДР 12.09.2014 року по факту незаконного заволодіння автомобілем MAN, державний номер: АН 4431 ЕА, який належить ОСОБА_6 та який було викрадено з території ТОВ «Арм-ТЕК» по вул. Бориспільській, 7, в м. Києві, 11.09.2014 року.(а.с.34)

Постановою слідчого Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області від 14 липня 2017 року кримінальне провадження №0002555 від 21.12.2016 року закрите у звязку із відсутністю складу кримінального правопорушення.(а.с.60-61)

Згідно змісту постанови, під час досудового розслідування слідчим були призначені криміналістичні експертизи для перевірки наявності факту змін первинних змістів ідентифікаційних номерів шасі та двигуна автомобіля «MAN 14280», державний номер: АХ 7650 СО, а також судово-технічну експертизу з метою встановлення факту зміни первинного тексту свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу. Згідно з висновком трасологічної експертизи (висновок експерта №30 від 03.02.2017), ідентифікаційний номер шасі вказаного вище транспортного засобу змінам первинного змісту не піддавався, ідентифікаційний номер двигуна змінам первинного змісту також не піддавався. На підставі цього, слідчим було змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення із ст. 290 КК України на ч. 4 ст. 358 КК України. За результатами проведеної судово-технічної експертизи (висновок експерта №842/11442 від 30.06.2017 року) бланк представленого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (автомобіля «MAN 14280», державний номер НОМЕР_1) із серійним номером СХХ 525461, виданий на імя ОСОБА_3 відповідає вимогам, які представляються до документів даного зразка. Зміни до первинного тексту даного свідоцтва, яким заповнені графи розділів бланку не вносились.

Як вбачається із розписок, ОСОБА_3 отримав від працівників поліції автомобіль 09.03.2017 року, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 12.07.2017 року.(а.с.117,118)

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом, що витікає із положень ч. 2 ст. 1176 ЦК України.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати, згідно з п. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Зі статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» витікає, що відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як вбачається за матеріалів справи та не оспорюється сторонами, позивач був позбавлений можливості користуватись та розпоряджатись автомобілем, що йому належить на праві приватної власності, з 19 грудня 2016 року.

Не маючи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_3 фактично був позбавлений можливості використовувати автомобіль по 12 липня 2017 року.

Відповідачем та третіми особами не спростовані зазначені обставини.

Як вбачається з постанови слідчого від 14.07.2017 року кримінальне провадження №0002555 від 21.12.2016 року було закрите за відсутністю складу злочину.

З вищезазначеної постанови та змісту ухвали слідчого судді про скасування арешту вбачається, що автомобіль «MAN 14280», внаслідок повернення втратив статус речового доказу, передбачений ч. 1 ст. 98 КПК України.

Більш того, автомобіль взагалі перестав бути предметом дослідження у кримінальному провадженні, оскільки воно закрите з підстав, які не перебачають констатацію скоєння кримінального правопорушення ані власником транспортного засобу, ані будь-ким іншим.

Відтак, перебування власності ОСОБА_3 під арештом та інше тимчасове обмеження можливості користуватись нею з боку держави було невиправданим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне

правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на те, що даних про притягнення до кримінальної відповідальності певних осіб - не має, мета, передбачена ст. 2 КПК України, не була досягнута, що свідчить про порушення прав ОСОБА_3 з боку держави.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що неправомірними діями органів досудового розслідування завдано шкоду діловій репутації ОСОБА_3, крім того, останній постійно відчував моральні страждання та переживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на надано будь-яких обєктивних даних, що останньому, як фізичній особи-підприємцю, була завдана шкода діловій репутації.

Разом з тим, моральна шкода може бути завдана тривалим позбавленням особи вільного користування власним майном, шляхом накладенням арешту на нього.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження сукупністю вищевказаних доказів.

Таким чином, стороною позивача доведена наявність спричиненої ОСОБА_3 моральної шкоди, у вигляді тривалого позбавлення останнього користування належним йому майном, протиправність органів досудового розслідування, а також наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Представник позивача обгрунтовуючи розмір спричиненої моральної шкоди виходить із розміру заробітної плати слідчого.

Такий розрахунок не є правильним, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачена залежність визначення розміру моральної шкоди до заробітної плати слідчого.

Крім того, згідно Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» мінімальний розмір заробітної плати може бути застосований лише у разі якщо особа перебувала під слідством чи судом.

Отже, враховуючи, що стороною позивача не надано будь-яких обєктивних даних, що здійснення перевезень є єдиним його джерелом доходу, суд вважає за необхідне застосувати мінімальний розмір прожиткового мінімуму за кожен місяць накладення арешту на автомобіль.

Розмір прожиткового мінімуму на день ухвалення рішення становить 1 762 грн. 00 коп., тобто 58 грн. 73 коп. на день.

Враховуючи, що позивач фактично був позбавлений можливості користуватись автомобілем з 19 грудня 2016 року по 12 липня 2017 року, а саме 206 днів, сума моральної шкоди становить 12 098 грн. 38 коп., яка має бути стягнута з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий зібр не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 12, 13 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до Державної Казначейської служби України, ідентифікаційний номер: 37567646, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6, треті особи: Дергачівський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10, Дергачівська місцева прокуратура Харківської області, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 63, задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 компенсацію за спричинену моральну шкоду завдану незаконними діями органів досудового слідства в розмірі 12 098 грн. 38 коп.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Повний текст рішення складено 01 червня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Товстолужський