справа № 208/3138/17
№ провадження 2/208/476/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 травня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Івченко Т.П.,

при секретарі Стомаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності в порядку набувальної давності», -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності в порядку набувальної давності», у якій прохала:

- визнати право власності в порядку набувальної давності за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків 8 на квартиру №2 у житлового будинку А-1, яка складає 29/100 частин домоволодіння за адресою: м. Камянське, провулок Набережний, будинок №12, загальною площею 40,2 кв.м., у тому числі житловою 34,4 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що переїхати мешкати з с. Мишурін Ріг Верхньодніпровського району, де зареєстрована по сьогоднішній день, до будинку свого сина м. Камянське, вулиця Корчевського, будинок №10.

Перебуваючи на обліку у Пенсійному фонді як непрацюючий пенсіонер та маючи пенсію, як єдиний дохід, тому запропонувала ОСОБА_3, який на той час мешкав сам, тяжко хворів, був прикутий до ліжка та потребував догляду та допомоги у побуті. Натомість ОСОБА_3 складе заповіт на випадок своїх смерті на її користь. Однак, 03.07.2006 року у віці 69 років помер ОСОБА_3 та і не склавши заповіт.

З липня 2006 року та по теперішній час відкрито та добросовісно володіє та користується частиною житлового будинку А-1 квартирою №22 за адресою: м. Камянське, провулок Набережний, будинок №12.

Впродовж 11 років вона сумлінно сплачувала усі комунальні платежі, зробила косметичний ремонт, підтримує частину будинку у належному санітарно-гігієнічному стані.

Позивач та її представник до судового засідання подали заяви, в яких прохали провести розгляд справи за їх відсутності, на підставі поданих ними доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та без застосування технічних засобів.

Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК Українипозивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦКУкраїниособа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Як вбачається з Ухвали колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

З позовної заяви, вбачається, що згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 26.04.1974 року, виданого Відділом комунального господарства посвідчує що 29/100 частини домоволодіння, яке розташоване в м. Дніпродзержинську по провулку Набережному за №12, належить ОСОБА_4 на праві особистої власності, яке складається з 2-ох жилих будинків. Свідоцтво видано на підставі рішення Виконкому Дніпродзержинської міської ради депутатів трудящих №195 від 19.04.1974 року взамін договору купівлі продажу від 4/Х1967 року реєстр №1/3886. (а.с.9-10).

Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-КИ №394760 виданого Баглійським райвідділом ЗАГС м. Дніпродзержинська від 14.01.1981 року, ОСОБА_4 померла 13.01.1981 року у віці 72 років, актовий запис про смерть №100. (а.с.12).

Відповідно до листа Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» від 12.04.2017 року повідомлено, що згідно даних інвентаризаційної справи право власності на домоволодіння №12, розташоване за адресою: м. Камянське, провулок Набережний, було зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1974 року, виданого відділом комунального господарства, згідно рішення №195 від 19.04.1974 року - ідеальна доля квартира №2 складає 29/100 частин домоволодіння. (а.с.8).

Відповідно до акту про проживання від 06.04.2017 року, виданого заступником голови адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але з 2006 року мешкає за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації з 2006 року. (а.с.17).

З позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_1, 1947 року починаючи з 03.07.2006 року по теперішній час відкрито володіє та користується житловим будинком, даний факт відповідачем ОСОБА_2 міською радою визнаний та не заперечується, а отже ОСОБА_1 тривало, добросовісно, відкрито та безперервно користується будинком з господарськими спорудами.

Враховуючи викладене, а також те, що володіння є відкритим, очевидним для всіх, позивач добросовісно заволодів вказаним майном, продовжує відкрито та безперервно користуватися вказаним будинком з господарськими спорудами,то суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 42, 81, 259, 263-265, 268, 280, 289 ЦПК України, ст. ст. 3, 328, 344, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради «про визнання права власності в порядку набувальної давності», - задовольнити.

Визнати право власності в порядку набувальної давності за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків 8 на квартиру №2 у житлового будинку А-1, яка складає 29/100 частин домоволодіння за адресою: м. Камянське, провулок Набережний, будинок №12, загальною площею 40,2 кв.м., у тому числі житловою 34,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.