РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

06 лютого 2018 року позивач по справі звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд поновити строк позовної давності для захисту невизнаного права, а також визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6781 га за кадастровим № :02:002:0306, в звязку з втратою оригіналу державного акту в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого в 2006 році.

В обґрунтування позову вказує, що 15 грудня 2006 року помер його батько ОСОБА_2, який весь час мешкав в селі Новомиколаївка Шевченківського району, а з грудня 2005 року по день його смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в КУ «Оскільський психоневрологічний інтернат».

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яка належала його батьку - ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого Шевченківською районною державною адміністрацією 26 червня 2003 року.

При зверненні позивача до Ізюмської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, останньому було відмовлено, оскільки пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини і відсутності оригіналів на земельну ділянку.

Батько не розповідав про наявність земельної ділянки, бо був тяжко хворий та останні роки свого життя перебував на лікуванні в КУ «Оскільський психоневрологічний інтернат», а тому про наявність земельної ділянки дізнався лише у 2016 році, у звязку з чим, він змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Позивач і його представник по справі у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача по справі Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву за вих. № 826/02-25 від 22.02.2018 року про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.20).

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини повязані зі спадкуванням.

Позивач по справі ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 22.09.2016 року та копіями довідок про перебування останнього в районі проведення антитерористичної операції (а.с.7,40-46)

Згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 450970 від 08.04.1975 року, копія якого міститься в матеріалах справи, батьками позивача зазначені на рос. мові «Осыка Иван Михайлович» (батько) та «Жихарь Екатерина Николаевна» (мати) (а.с.8).

15 грудня 2006 року в с. Червоний Оскіл Ізюмського району Харківської області у віці 67 років помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 097139, виданим Червонооскільською сільською радою Ізюмського району Харківської області 16 грудня 2006 року (а.с.9).

ОСОБА_2, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, з 26.12.2005 по 15.12.2006 рік був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в КУ «Оскільський психоневрологічний інтернат», що підтверджується довідкою від 18.01.2018 року № 61/12-01 (а.с.10).

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6781 га в межах згідно з планом, кадастровий № :02:002:0306, що розташована на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого Шевченківською районною державною адміністрацією 26 червня 2003 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 263 (а.с.13), що підтверджується копією відповіді відділу ГУ Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 24 січня 2018 року (а.с.12).

При зверненні позивача до Ізюмської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину, останньому було відмовлено, оскільки було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та оригіналів державного акту на земельну ділянку спадкодавця, що підтверджується копією відповіді держнотконтори № 221/02-17 від 26 січня 2018 року (а.с.15).

Про наявність спадкового майна позивачу стало відомо після звернення орендаря у листопаді 2016 року з пропозицією укласти договір оренди земельних ділянок, що значаться за спадкодавцем.

При зверненні позивача до відділу ГУ Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області з приводу надання інформації відносно наявності спадкового майна, позивач отримав відповідь в якій вказано, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва значаться за спадкодавцем (а.с.12).

Батько не розповідав позивачу про наявність земельної ділянки, бо був тяжко хворий та останні роки свого життя перебував на лікуванні в КУ «Оскільський психоневрологічний інтернат», а тому про наявність земельної ділянки позивч дізнався лише у 2016 році.

Оригінал державного акту було втрачено за невідомих обставин, про що було подано оголошення в газету «Краєвид», що підтверджується копією газети про оголошенням в матеріалах справи за листопад 2016 року (а.с.47).

Шевченківським районним судом Харківської області було зроблено запит до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області щодо наявності заповіту та заведених спадкових справ після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру щодо ОСОБА_2, померлого 15 грудня 2006 року, інформація щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину відсутня (а.с.26-29).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач по справі на законних підставах вважається спадкоємцем першої черги.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як через похилий вік та поганий стан здоровя батька йому не було відомо про спадкове майно.

Після отримання відомостей про спадкове майно позивач перебував на військовій службі з 01.09.2015 року по 04.10.2016 рік. був учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 22.09.2016 року та копіями довідок про перебування останнього в районі проведення антитерористичної операції (а.с.40-43).

Тому суд вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивача перебування його в районі проведення антитерористичної операції з 2015 року по 2016 рік.

Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку

Враховуючи відсутність у позивача правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а також оскільки позивач по справі являється єдиним рідним сином спадкодавця, суд вважає належним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81 259, 263-265 ЦПК України,

ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268, 1272 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Поновити строк позовної давності для захисту невизнаного права.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,6781 га за кадастровим № :02:002:0306, розташовану на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого 15 грудня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_3