16 березня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,
за участю секретаря Газіної О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
20.12.2017 року позивач звернулась до суду із позовом, якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22.11.2014 року в Московському відділі ДРАЦС реєстраційною служби ХМУЮ, актовий запис № 1601.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.11.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1601. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинено в листопаді 2016 року, спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище Нечваль. В разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти прийняття рішення при заочному розгляді.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані в обґрунтування позовних вимог докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судовим розглядом справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22.11.2014 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1601, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №245812 від 22.11.2014 року).
Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.
Протягом подружнього життя відносини між сторонами не склалися через різні погляди на життя та ведення господарства, відсутність взаєморозуміння,втрату почуттів любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено з листопада 2016 року, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо. Про цьому позивач вважає, що відновити шлюб неможливо.
За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
За нормами ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування у шлюбі з відповідачем, відповідач з свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки позивачем суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. За таких обставин, суд доходить висновку, що шлюб підлягає розірванню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу, України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України , суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Нечваль) ОСОБА_3, зареєстрований 22.11.2014 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1601 розірвати.
Після розірвання шлюбу присвоїти позивачу дошлюбне прізвище «Нечваль».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова.
Суддя І.В. Ніколаєнко