Провадження № 2-о/760/356/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак М.М.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа: ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису, суд

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою і просить:

-зобов'язати ОСОБА_4 залишити її місце проживання та місце проживання її дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають за адресою: АДРЕСА_1;

-обмежити спілкування ОСОБА_4 з дітьми: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

-заборонити ОСОБА_4 наближатися на 200 метрів до їх місця проживання /перебування/, навчання, роботи, інших місць частого відвідування;

-заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори з нею та дітьми: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, або контактувати з ними через засоби зв'язку особисто та через третіх осіб.

Посилається в заяві на те, що з 21 червня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, від якого у них народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року шлюб між нею та ОСОБА_4 був розірваний.

Квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві власності відповідно до договору купівлі - продажу від 29 серпня 2002 року.

Після розлучення ОСОБА_4 пообіцяв залишити належну їй квартиру, однак не зробив цього.

Зазначила, що ОСОБА_4 знущався над нею, погрожував фізичною розправою, зловживав спиртними напоями, ходив по квартирі з пістолетом, сокирою, ножем або сльозоточивим балончиком, знімав відео на планшет під час прийняття нею або донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ванни.

Під час шлюбу, а також після розлучення ОСОБА_4 неодноразово бив її, викинув багато її особистих речей на смітник, а також відносив її золоті прикраси до ломбарду.

Після останнього побиття, яке трапилось 19 лютого 2018 року, вона звернулася до Солом'янського УП ГУ НП в м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, де 19 лютого 2018 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001905. На даний час триває досудове розслідування.

В рамках зазначеного кримінального провадження міститься Висновок експерта №427 від 21 лютого 2018 року щодо нанесення їй легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Через наявність синців вона не могла з'являтись на роботу, що призвело до матеріальних втрат, а також змушена була разом з дітьми покинути свою квартиру та орендувати іншу.

Фактично ОСОБА_4 вижив її та їх дітей з власної квартири та проживав там самостійно.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року були задоволені вимоги щодо виселення ОСОБА_4, а її було вселено в належну їй квартиру.

25 травня 2018 року вона вселилась в квартиру, коли ОСОБА_4 був госпіталізований до психіатричної лікарні у зв'язку зі зловживанням спиртними напоями.

Після виходу з лікарні ОСОБА_4 почав приходити до неї додому та погрожувати фізичною розправою їй, її новому чоловікові та дітям.

Вважає, що відносно ОСОБА_4 повинні бути вжиті заходи, передбачені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому просить задовольнити заяву.

Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали.

Заінтересована особа в судове засідання двічі не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином, в порядку, визначеному ст. ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає повідомлення ОСОБА_4 про розгляд справи належним.

Заслухавши пояснення представника заявника, її заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. п. 3, 4, 6, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Судом встановлено, що заявник з 21 червня 2003 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_4

Від шлюбу у них народились діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03 липня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний.

Як під час перебування в шлюбі, так і після його розірвання ОСОБА_4 вчиняє фізичне насильство як відносно заявника, так і відносно їх дітей.

З цього приводу за зверненням заявника Солом'янським УП ГУ НП в м. Києві 20 лютого 2018 року було відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001905.

/ а.с. 9; 16 - 17; 24 /

На підставі постанови слідчого в рамках кримінального провадження Київським міським клінічним бюро судово - медичної експертизи було проведено експертизу, за результатами якого був складений Висновок №427, відповідно до якого при проведенні експертизи встановлено наступні ушкодження, завдані заявнику:

-синці в лобній ділянці справа, в лобно - скроневій ділянці зліва, на спинці носу з переходом на лівий скат його, на повіки лівого ока, ліві підочну та виличну ділянки, в ділянці першого між пальцевого проміжку лівої кісті з переходом на п'яно - фаланговий суглоб другого пальця її;

-садно на фоні синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції середньої та дистальної третини четвертої та п'ятої п'ясної кістки.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок п'ятикратної дії тупого /тупих/ предметів, характерні властивості якого в ушкодженнях не відобразились.

/ а.с.28 - 30 /

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол допиту неповнолітнього свідка від 27 березня 2018 року, а саме сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в присутності педагога ОСОБА_5 та заявника, відповідно до якого ОСОБА_4 19 лютого 2018 року у присутності сина здійснив відносно заявника та нього фізичне насильство, а саме: наніс удари кулаками по обличчю заявнику.

Він намагався захистити матір та зупинити батька, однак останній схопив його за кисть лівої руки, а правою рукою за шию та відкинув його в сторону, внаслідок чого він вдарився спиною об стіну та впав.

Після того, як конфлікт закінчився, він побачив на підлозі плями крові та в області носа його мами. Його молодша сестра ОСОБА_2 весь цей час знаходилась в кімнаті та постійно плакала.

Крім того, 20 лютого 2018 року він бачив синці під очима матері. В цей же день вони з матір»юю намагались знайти на смітнику її речі, які батько викинув.

Зазначив, що батько часто вживає спиртні напої, ввечері 19 лютого 2018 року він також був у стані алкогольного сп'яніння.

/ а.с. 32 - 37 /

Відповідно до Договору купівлі - продажу квартири від 29 серпня 2002 року заявнику на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Заявник зазначила, що дана квартира була придбана нею до шлюбу, а тому вона належить їй на праві приватної власності.

У зв'язку з постійним вживанням спиртних напоїв ОСОБА_4 та фізичним насильством відносно неї, їй з дітьми довелось покинути власну квартиру та орендувати іншу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року ОСОБА_4 був виселений з квартири АДРЕСА_1, а заявник була вселена в неї.

/ а.с. 10 - 15 /

Заявник у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_4 на даний час у квартирі не проживає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що був очевидцем конфлікту, вчиненого ОСОБА_4 щодо заявника, яка після побиття вибігла на вулицю в крові, в зв»язку з чим вони викликали поліцію.

Заінтересована особа, не з'явившись в судове засідання, пояснень, наданих заявником та свідком не спростував.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Виходячи з того, що рішенням суду ОСОБА_4 виселений з спірної квартири, на даний час не проживає в ній, дані обставини заявник підтвердила в судовому засіданні, суд вважає безпідставним встановлення такого обмежувального припису, як просить заявник, а саме зобов'язати ОСОБА_4 залишити її місце проживання та місце проживання її дітей за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, з точки зору ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи дану норму закону, рівні права та обов»язки батьків щодо дітей, суд приходить до висновку про видачу обмежувального припису шляхом обмеження спілкування ОСОБА_4 з дітьми в відсутності матері, а також заборони вести листування, телефонні перемовини з дітьми або контактувати з ними через інші засоби зв»язку особисто або через третіх осіб без відома матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 259, 350-1 - 350-6 , 353, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4.

Обмежити спілкування ОСОБА_4 з дітьми: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в відсутності матері ОСОБА_1.

Заборонити ОСОБА_4 наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання / перебування/, навчання, роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1.

Заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні перемовини з ОСОБА_1, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, а також дітьми: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, або контактувати з ними через інші засоби зв»язку особисто або через третіх осіб без відома матері ОСОБА_1.

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику ОСОБА_4 інформувати Солом'янське УП ГУ НП України в м. Києві для взяття його на профілактичний облік, а також Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя: Л .А. Шереметьєва