АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року

м. Харків

справа № 637/228/17

провадження № 22ц/790/487/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Колтунової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, Сподобівська сільська рада Шевченківського району Харківської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року в складі судді Стеганцова С.М.,

у с т а н о в и в:

27 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2, Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та просила визнати недійсним та нікчемним заповіт ОСОБА_3, посвідчений 09 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 30, та стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 640 грн.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла мати позивача - ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла донці - ОСОБА_1 Після звернення до приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області із заявою про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що 09 липня 2014 року ОСОБА_3 складено заповіт на ім'я ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 30.

Позивач вважає, що вказаний заповіт складено та посвідчено з порушенням вимог Цивільного кодексу України, так як починаючи з 1975 року спадкодавиця мала значні проблеми зі здоров'ям, а саме - неповну вікову катаракту правого ока та повну катаракту лівого ока, хронічну двосторонню туговухість. Численні записи в медичній картці свідчать про те, що остання на момент складання заповіту фактично не могла чути пояснень присутніх та бачити зміст документу, який вона підписала.

ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність. Зокрема зазначав, що заповіт на його ім'я було складено за власною волею спадкодавиці - ОСОБА_3, а тому підстави для визнання його недійсними відсутні. Заповіт складений з дотриманням вимог до форми та посвідчення, тому підстав для визнання його нікчемним немає.

Представник Сподобівської сільської ради позов визнав, про що надав письмову заяв (а. с. 36). Зокрема підтвердив, що ОСОБА_3 мала вади здоров'я, пов'язані зі слухом та зором через похилий вік.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано нікчемним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений 09 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 30.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 320 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до частини 2 статті 1247 ЦК України заповіт має бути підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини 4 статті 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 207 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Частиною 2 статті 1248 ЦК України передбачено, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має бути відбутися при свідках. З урахуванням встановлених у справі обставин та досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що посвідчення заповіту повинно було відбутися при свідках, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 мала значні вади зору та слуху через похилий вік. Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення (частина 1 статті 1247 ЦК України). Обов'язок вказувати місце складення заповіту покладається на нотаріуса та інших осіб, що мають право вчинити нотаріальні дії, з тих міркувань, що вони повинні перевірити відповідність правочинів, які посвідчують, вимогам закону. Судовим розглядом встановлено, що заповіт було підписано та посвідчено за місцем проживання ОСОБА_3, однак місцем складання зазначено Сподобівську сільську раду Шевченківського району Харківської області.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем залишилися недоведеними обставини на які вона посилалася як на підставу своїх вимог. Заповіт на користь відповідача було складено за власною волею спадкодавиці; він відповідає вимогам Цивільного кодексу України, підписаний заповідачем та посвідчений уповноваженою особою сільської ради. В заповіті зазначене місце, дата і час його складання, є відмітка про те, що зміст статтей 1235, 1241, 1245 ЦК України заповідачеві роз'яснено, відомості про заповіт внесені до Спадкового реєстру. Тому підстави для визнання його нікчемним відсутні.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сподобівська сільська рада Шевченківського району Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржила, відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що позивач по справі - ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про народження НОМЕР_1

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (Свідоцтво про смерть НОМЕР_2).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Сподобівської сільської ради від 01 лютого 2017 року № 26 та записами господарської книги ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мала склад сім'ї: донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерка. Малолітніх, неповнолітніх дітей та недієздатних членів сім'ї не має.

06 лютого 2002 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно вона заповіла доньці - ОСОБА_1 Заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 125.

09 липня 2014 року ОСОБА_3 складено заповіт на ім'я ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 30. Згідно з останнім заповітом ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку (пай) (а. с. 5-6, 8-9, 30).

Згідно із статтею 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (стаття 1234 ЦК України).

Загальні вимоги до форми заповіту встановлено у статті 1247 ЦК України.

Відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1248 ЦК України визначено, що нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Статтею 1251 ЦК України встановлено, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

До заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами, застосовуються положення статті 1247 цього Кодексу (частина 8 статті 1252 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Судова колегія вважає, що заповіт, складений 09 липня 2014 року на ім'я ОСОБА_2 за формою відповідає вимогам статті 1247 ЦК України та посвідчений уповноваженою на це особою. А тому підстав для визнання його нікчемним у суду першої інстанції не було.

Однак, при огляді медичної картки, наданої на запит суду першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_3 на час складення заповіту мала такі вади здоров'я, як двосторонню туговухість 4-го ступеню, неповну вікову катаракту правого ока і повну катаракту лівого ока.

За змістом частини 4 статті 207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Аналогічні положення закріплено в Розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 липня 2011 року № 3306/5.

Відповідно до положень частини 2 статті 1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

За частинами 2-5 статті 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом 3 частини 2 статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

У зв'язку з фізичними вадами ОСОБА_3 заповіт повинен був посвідчуватися уповноваженої особою сільської ради у присутності свідків. Однак, вказані вимоги щодо порядку посвідчення заповіту дотримані не були.

В заповіті від 09 липня 2014 року зазначено, що його посвідчення відбулося в приміщенні Сподобівської сільської ради, однак в оглянутій судом першої інстанції медичній довідці міститься запис від 19 травня 2014 року про те, що ОСОБА_3 видана довідка для виборів про голосування вдома в зв'язку зі станом здоров'я.

Допитаний у справі в якості свідка ОСОБА_4 - секретар Сподобівської сільської ради в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що заповіт складався за допомогою технічних засобів в сільській раді на прохання спадкодавця, який передав в сільраду паспорт, а потім вона разом з відповідачем по справі - ОСОБА_2 виїжджали за адресою проживання ОСОБА_3, для підписання заповіту.

Таким чином заповіт від 09 липня 2014 року містить недійсну інформацію про місце його посвідчення.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову з інших підстав.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 при зверненні до суду першої інстанції сплатила судовий збір в розмірі 640 грн., що документально підтверджено платіжним дорученням № N0W6D57186 від 24 лютого 2017 року (а. с. 1).

У зв'язку з частковим задоволенням позову з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 17 жовтня 2017 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, посвідчений 09 липня 2014 року секретарем виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за номером 30 - недійсним.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн. (триста двадцять грн.) судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 13 квітня 2018 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді А.І. Колтунова

Р.М. Піддубний