Номер провадження: 22-ц/785/7995/18
Номер справи місцевого суду: 496/4048/18
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

імена (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_2

представник позивача - ОСОБА_3

відповідач -ОСОБА_4

треті особи - ОСОБА_5, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Орзіх Вікторія Марківна

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 на ухвалу судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову (суддя Галич О.П.)

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_2звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1500 га, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на підставі права власності ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона змушена звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М. про визнання договору дарування від 17.04.2018 р. удаваним та визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 заява ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви (в порядку ст. 149 ЦПК України) повернута заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_3, представник ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді скасувати, ухвалити нову, якою вжити заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_3, представник ОСОБА_2зазначає, що накладення арешту на земельну ділянку дозволить забезпечити виконання рішення суду по розділу майна подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на його половини та позбавить ОСОБА_4 можливості вчинити будь-яких незаконних дій по відчуженню земельної ділянки, зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що24 вересня 2018 року ОСОБА_2звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, посилаючись на те, що вона змушена звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М. про визнання договору дарування від 17.04.2018 р. удаваним та визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1500 га, розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить на підставі права власності ОСОБА_4, оскільки існує реальний ризик відчуження ОСОБА_4 земельної ділянки, та у подальшому унеможливіть виконання рішення суду.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд виходив з того, що заявником подана заява без додержання вимог ст.151 ЦПК України, зокрема, не вказано відомостей щодо внесення пропозицій заявником з приводу зустрічного забезпечення.

Згідно до ст.151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оскільки заява про забезпечення позову була подана з порушенням норм ст.151 ЦПК України, суд прийшов до обгрунтованого висновку про повернення заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2про те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки накладення арешту на земельну ділянку дозволить забезпечити виконання рішення суду по розділу майна подружжя, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на його половини та позбавить ОСОБА_4 можливості вчинити будь-яких незаконних дій по відчуженню земельної ділянки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки заява про забезпечення позову була подана з порушенням вимог ст. 151 ЦПК України, зокрема в заяві не вказано відомостей щодо внесення пропозицій заявником з приводу зустрічного забезпечення.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Біляївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець