АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 27
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» - про визнання кредитного договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в позові просив визнати недійсним кредитний договір від 02 листопада 2006 року, посилаючись на не відповідність його вимогам закону, оскільки його валютою є швейцарський франк, що суперечить ст.524 ЦК України, згідно якій зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, оскільки сторони під час укладання кредитного договору досягли згоди з усіх істотних умов, в тому числі, й щодо валюти кредиту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення, посилаючись на його незаконність, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, а скарга без задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 02.11.2006 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно якого банк надав позичальнику (позивачу) кредит у розмірі 348 000,00 швейцарських франків, а останній зобовязався сплатити відсотки за користування кредитом та повернути кредит в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним, районний суд, вірно керуючись ст.ст. 192, 524, 533, 638 ЦК України, Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки сторони під час укладання кредитного договору досягли згоди з усіх істотних умов, в тому числі, й щодо валюти кредиту.

Посилання позивача на те, що кредитний договір не відповідає вимогам закону, суд обґрунтовано не прийняв до уваги, врахувавши слідуюче.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Встановлено, що Банк здійснював кредитування позивача за кредитним договором на підставі банківської ліцензії, дозволу, яка видана банку на право здійснювати банківські операції щодо укладення кредитних договорів в іноземній валюті. При цьому, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, беручи на себе обовязки щодо його повернення позивач усвідомлював, що кредит він отримує саме в іноземній валюті та свою волю на це виразив особистим підписом.

Порушення вимог ст. 203 ЦК України та законів, що регулюють ці правовідносини не встановлено.

Доводи апелянта в скарзі про те, що районний суд не дослідив ту обставину, що спірний кредитний договір не відповідає ст. 524 ЦК України і сторони, хоча й досягли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі, й щодо валюти кредиту, однак це зовсім не спростовує твердження про його недійсність, оскільки він не відповідає нормам ЦК України, - є необґрунтованими та такими, що ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили, що на момент видачі кредиту в іноземній валюті банк не мав на це права.

Твердження апелянта, що районний суд застосував норми, які не підлягали застосуванню, оскільки ст.ст. 638, 192, 533, Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», «Положення про порядок видачі Національним банком індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу» регулюють порядок розрахунків в іноземній валюті, видачі банківських ліцензій та інше, але ніяк не стосуються вимог до кредитного договору стосовно валюти зобовязання, - також є безпідставними, оскільки при вирішенні вказаного спору районним судом вірно були застосовані норми матеріального закону, які регулюють, саме спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення як таке, що відповідає вимогам матеріального та процесуального законів підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 27 квітня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_3