Справа №442/7497/17
Провадження №2/442/394/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Дрогобицька міська рада Львівської області про зобовязання надати доступ до спільного коридору та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

24.10.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просила суд зобовязати ОСОБА_3 надати доступ до спільного коридору літ. «І», розташованому на цокольному поверсі, переобладнати та повернути такий у будинку № 5 по вул. Шкільній у м. Дрогобичі до попереднього стану; не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні спільним коридором літ. «І», розташованому на цокольному поверсі у будинку № 5 по вул. Шкільній у м. Дрогобичі Львівської області.

25.10.2017 року судом направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідачки, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 09.11.2017 року.

25.10.2017 року ухвалою судді відкрито провадження по даній справі та призначено справу до попереднього розгляду на 09.11.2017 року, яке відкладено у звязку з неявкою відповідачки та третьої особи на 30.11.2017 року.

30.11.2017 року попередній розгляд справи відкладено за клопотання представника відповідачки на 13.12.2017 року.

13.12.2017 року проведено попереднє судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 06.02.2018 року.

06.02.2018 року судове засідання відкладено на 20.02.2018 року, у звязку з поданою позивачкою заявою, в якій просила відкласти розгляд справи.

20.02.2018 року судове засідання відкладено на 06.03.2018 року у звязку подачею позивачкою заяви про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить зобовязати ОСОБА_3 надати доступ до спільного коридору площею 15,80 метрів квадратних позначеного літерою «І» та спільним туалетом площею 2, 80 метрів квадратних позначених літерою «ІІ», розташованих на цокольному поверсі у будинку № 5 по вул. Шкільній у м. Дрогобичі, переобладнати та повернути спільний коридор та туалет до попереднього стану; зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні спільним коридором площею 15,80 метрів квадратних позначеного літерою «І» та спільним туалетом площею 2, 80 метрів квадратних позначеного літерою «ІІ», розташованих на цокольному поверсі у будинку № 5 по вул. Шкільній у м. Дрогобичі Львівської області.

06.03.2018 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в звязку з чим в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив на 30.03.2018 року.

30.03.2018 року справа слухалась, судове засідання відкладено для надання можливості відповідачу подати заперечення на відповідь на відзив на 04.05.2018 року.

04.05.2018 року у звязку з відсутністю електроенергії в Дрогобицькому міськрайонному суді розгляд справи відкладено на 29.05.2018 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачкою - власником квартири АДРЕСА_1 вчиняються дії з захоплення приміщення, належного до місць загального користування, позначеного літ. «І» на плані цокольного поверху даного двоквартирного будинку шляхом спорудження стіни та обмеження доступи до зазначеного приміщення позивачу по справі. Вважає, що вказаними діями відповідачка здійснює порушення її законних прав та інтересів як власника квартири №4. Крім того зазначає, що згідно журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ, у будинку № 5 по вул. Шкільній у м. Дрогобичі знаходяться приміщення загального користування: коридор площею 15, 80 квадратних метрів та туалет площею 2,80 метри квадратних, які на плані цокольного поверху будинку позначені відповідно літерою «І» та літерою «ІІ» і які згідно з журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ, у графі «Фактичне використання приміщення» зазначені «по призначенню». Звертає увагу суду на те, що відповідачем не лише самовільно вчинені дії з часткового захоплення приміщення загального користування (коридору), площа якого 15,80 кв.м, шляхом спорудження стіни та обмеження їй доступу до зазначеного приміщення, а й захоплено приміщення загального користування (туалет) площею 2,80 кв.м.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять даний позов задоволити. Зазначили, що у відповіді на адвокатський запит від 29.03.2018 року №3-32/2326 Дрогобицька міська рада надала перелік документів, які були подані для надання дозволу власнику квартири №3 на реконструкцію квартири та підвалу під магазин (тобто з житлового приміщення перевести в нежитлове). На момент укладення договору купівлі-продажу загальна площа квартири становила 63,5 кв. м., житлова площа квартири, 25.2 кв. м. (житлова кімната, кухня та підвал-кладова розміром 25,80 кв.м.). Згідно технічного паспорту відповідачу належить лише підвал-кладова, що знаходиться в цокольному поверсі розміром 25.80 кв.м. (раніше площа підвалу-кладової становила 25.40 кв.м., а в майбутньому збільшилася за рахунок демонтажу печі). Вважають, що рішення виконкому Дрогобицької міської ради стосується виклбчно належним позивачу на праві власності приміщень квартири та підвалу-кладової, розташованої в цокольному поверсі. Просять позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_5 позову не визнав з підстав, які виклав у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що право позивача відповідачем не порушено, адже майно спільними зусиллями ними не придбавалось. При цьому Рішенням Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №393 від 17.12.2009 року надано дозвіл ОСОБА_3 на проектування та реконструкцію приватизованої квартири №3 та підвалу в житловому будинку №5 по вул. Шкільна під магазин за згодою КП «Будинкова управа №1» та сусіда. Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Дрогобицької міської ради були видані містобудівні умови і обмеження на реконструкцію приватизованої квартири №3 та підвалу під магазин затверджені головним архітектором м. Дрогобича. Враховуючи вказане ОСОБА_3 був розроблений проект та проведено частково реконструкцію підвального приміщення. Вказує, що перегородку було встановлено ще до 2009 року попереднім власником.

Третя особа представник Дрогобицької міської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки. Однак, в поданому 06.03.2018 року клопотанні відзначив, що з приводу позовних вимог покладається на думку суду.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири №4 в будинку №5 на вул. Шкільній у м. Дрогобич Львівської області на підставі Договору дарування квартири, укладеного від 08.12.2012 року та посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_7, р. №437.

Відповідач - ОСОБА_3 є власником квартира №3 у вказаному житловому будинку, згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2009 року посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8, р. №959.

Згідно журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ, у будинку №5 на вул. Шкільній у м. Дрогобичі знаходяться приміщення загального користування: коридор площею 15,80 кв.м. та туалет площею 2,80 кв.м., які на плані цокольного поверху будинку позначені відповідно літерою «І» та літерою «ІІ» і які згідно з журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ, у графі «Фактичне використання приміщення» зазначені «по призначенню».

Згідно зі ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Пункт 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачає, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Пунктом 4 рішення Конституційного Суду України №14-рп/2011 від 09.11.2011року по справі №1-22/2011 встановлено, що за законодавством України допоміжне приміщення у дво- або багатоквартирному будинку, гуртожитку має своє функціональне призначення, яке полягає у забезпеченні експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців. Під поняттям "мешканці" треба розуміти власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень будинку, які проживають у будинку і становлять визначене коло суб'єктів, які реалізують право спільної власності на окремий її об'єкт - допоміжні приміщення.

У абз. 2 п.4.2 рішення Конституційного Суду України №4-рп/2004 від 02.03.2004р. по справі №1-2/200 вказано, що допоміжні приміщення, відповідно до пункту 2 статті 10 Закону, стають об'єктами права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку, тобто їх спільним майном, одночасно з приватизацією громадянами квартир, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир немає необхідності створювати з цією метою об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Відтак, не заслуговують на увагу посилання представника відповідача про те, що позивач ОСОБА_2 придбала лише квартиру №4 на вул. Шкільна, 5, в м. Дрогобичі, без будь яких допоміжних приміщень, а відтак їй не можуть чинитись перешкоди у користуванні спільним коридором та туалетом. Наявність окремих входів до належних позивачу та відповідачу підвальних приміщень не свідчить про відсутність права позивачки на користування приміщеннями загального користування спірним коридором та туалетом.

Згідно з п.п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 pоку, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках, приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ОСОБА_4 народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 1.4.3. Правил до елементів перепланування жилих приміщень належить: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамборів, прибудови балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Факт порушення відповідачем права позивача користуватися місцями спільного користування підтверджується, зокрема, даними з Технічних паспортів квартир №3, №4, Плану цокольного поверху будинку, плану підвалу, журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ, приміщень будов літ. А-1 по вул. Шкільна, 5 у м. Дрогобич.

Так, з представлених суду доказів є наявним, що ОСОБА_3 вчинені дії з часткового захоплення коридору площею 15,8 кв.м., туалету площею 2,8 кв.м., що є місцями (приміщнннями) загального користування, - шляхом встановлення стіни-перегородки з газоблоку.

Посилання представника відповідача на те, що таку стіну-перегородку було встановлено ще до 2009 року не заслуговують на увагу, оскільки нічим не підтверджені.

Поряд з цим, як на підставу своїх заперечень проти позову представник відповідача посилається на те, що реконструкція приватизованої квартири №3 та підвалу в житловому будинку на вул. Шкільна,5, в м. Дрогобичі Львівської області під магазин здійснювалась на підставі рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області №393 від 17.12.2009 року зі згоди балансоутримувача та сусіда.

Так, рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області №393 від 17.12.2009 року надано дозвіл ОСОБА_3 на проектування та реконструкцію приватизованої квартири №3 та підвалу в житловому будинку на вул. Шкільна,5, в м. Дрогобичі Львівської області під магазин за згодою КП «Будинкова управа №1» та сусіда. Квартиру №3 вивести з житлового фонду міста і в місячний термін зняти з балансу КП «БУ№1»; зобовязано ОСОБА_3 до здачі обєкта в експлуатацію звернутись в ліцензовану організацію для виготовлення технічної документації з визначенням частки площі земельної ділянки для здійснення плати за землю.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 23.01.2014 року №10 дозволено КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради зняти з балансу підприємства та передати у власність власникам квартир житлові будинки, беручи до уваги зобовязання власників утримувати ці будинки відповідно до вимог діючих Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинкових територій, зокрема двоквартирний житловий будинок на вул. Шкільна, 5 в м. Дрогобичі Мацьків ОСОБА_9 (квартира №3), ОСОБА_2 (квартира №4).

Отже, зазначеними рішеннями відповідачу надано дозвіл на проектування та реконструкцію приватизованої квартири №3 та підвалу в житловому будинку на вул. Шкільна,5, в м. Дрогобичі Львівської області під магазин за згодою КП «Будинкова управа №1» та сусіда.

При цьому, будь-яких доказів на приєднання частини спільних приміщень коридору та туалету відповідачем суду не надано.

Зміст заяви сусіда ОСОБА_10 від 20.11.2009 року - власника на той час, належної на даний час позивачці квартири, свідчить про те, що він не заперечує у переведенні квартири №3 в будинку №5 на вул. Шкільна м. Дрогобичі в нежитлове приміщення з подальшою реконструкцією під магазин.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивач, як власник спірної квартири, відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування.

Перешкоди зі сторони відповідача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

При цьому відповідачем не представлено суду доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для приєднання підвалу 15.80 кв. м. та туалету 2.80 кв.м., які знаходяться в спільному загальному користуванні сторін відповідно до матеріалів справи.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на задоволенні заявлених позовних вимог є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, оскільки питання щодо відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставиться, а відтак, таке судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 доступ до спільного коридору площею 15,80 кв.м. літ. «І» та спільного туалету площею 2,80 кв.м. літ. «ІІ», розташованих у цокольному поверсі у будинку №5 на вул. Шкільна в м. Дрогобичі Львівської області, переобладнати та повернути спільний коридор і туалет до попереднього стану.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні спільним коридором площею 15,80 кв.м. літ. «І» та спільним туалетом площею 2,80 кв.м. літ. «ІІ», розташованих у цокольному поверсі у будинку №5 на вул. Шкільна в м. Дрогобичі Львівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 червня 2018 року.

Головуюча - суддя Курус Р.І.