Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/429/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі судді - Рижого О.А..

за участю секретаря судового засідання -Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно. В своїй заяві позивач вказує, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 28.08.2013 року. Рішенням Сарненського районного суду від 12.05.2016 року шлюб між ними розірвано, їхній син проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач своїх батьківських обов'язків по утриманню і догляду за дитиною не виконує.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 26.03.2018, але відзиву на позовну заяву до даного часу суду не надав.

Відповідно до ч. 7ст. 178 ЦПК України, відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2. Згідно даного свідоцтва батьком вказаний ОСОБА_2.

Рішенням від 12.05.2016 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірвано.

Із довідки №9154 від 12.09.2017 року з позивачкою ОСОБА_1 проживає її син ОСОБА_3

Відповідач своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення ним повноліття, в повному обсязі не виконує, а відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило позивача звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі,1500 грн. на дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач не є особою похилого віку, працездатний, отже спроможний сплачувати аліменти на дітей, щомісячно, у вказаному розмірі, оскільки належне утримання дітей являється обов`язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини.

Відповідно позов підлягає задоволенню. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 16 лютого 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надав доказів, того, що він не спроможний сплачувати аліменти, в тому розмірі, який зазначений в позові.

Відповідно до ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191 СК України, ст.ст.141,263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Шилівці Хотинського району Чернівецької області та жителя АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає АДРЕСА_2, РНОКПП:НОМЕР_1 аліменти на утримання сина: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в poзміpi 1500 гривень щомісячно, починаючи з 16.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.А. Рижий