Справа № 464/4275/18
пр.№ 2/464/1475/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 464/4275/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.02.1988 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Могилів-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 31. Під час подружнього життя у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 (неповнолітній), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Вказує, що, незважаючи на те, що вони проживають разом, зберегти шлюб неможливо, оскільки виникають постійні сварки, які погано впливають на неї та їхніх дітей. Зазначає, що шлюб між ними не ґрунтується на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, що суперечить її цінностям та інтересам в життя. Просить розірвати шлюб без надання строку для примирення, оскільки вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 04.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просить такі задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Біяк».

Відповідач не скористався правом, закріпленим ст. 191 Цивільного процесуального кодексу України, і не подавав відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу та обставин, які викладені в позовній заяві, зокрема, не погодився з причинами розірвання шлюбу, які наведені в позовній заяві, оскільки дійсною причиною звернення позивача з цим позовом є те, що вона має відносини з іншим чоловіком.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності й взаємозвязку та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі фактичні обставини.

20.02.1988 Могилів-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області між сторонами зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 31, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 065605, яке видано 27.08.2001.

Судом встановлено, що подружжя має трьох дітей: ОСОБА_3 /неповнолітній/, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, причинами для розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя, у звязку з чим між ними практично припинилися подружні стосунки, вони перестали вести спільне господарство.

Зазначені обставини позивач підтвердила у судовому засіданні.

Як із позовної заяви, так і з пояснень сторін, а також з їхньої поведінки у судовому засіданні, судом установлено, що між сторонами втрачені почуття поваги один до одного, відносини між ними не є доброзичливими, кожен з них намагається відстояти виключно власні інтереси, не задумуючись над власною поведінкою та почуттями іншого з подружжя.

Зокрема, відповідач, хоча і заперечував проти розірвання шлюбу, у судовому засіданні визнав, що для нього неприйнятний факт подружньої невірності та негідної поведінки щодо нього, водночас зазначаючи, що дасть згоду на розірвання шлюбу за умови припинення дружиною відносин з іншим чоловіком. При цьому позивач не спростовувала обставини існування близьких відносин з іншою особою, наполягала на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сімєю.

Майнового спору сторони не мають.

В силу приписів ст. ст. 3, 7 Сімейного кодексу України (надалі СК України) сімя є первинним та основним осередком суспільства. Сім'я створюється на підставах, встановлених законом, у тому числі на підставі шлюбу. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ст. 24 СК України передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Ч. 3 ст. 105 СК України закріплено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України у п. 10 Постанови Пленуму № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», відповідно до якого проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 12 зазначеної Постанови рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя.

Суд також враховує інтереси неповнолітнього сина, оскільки його повноцінний розвиток та виховання в сім'ї, у якій відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим. Крім цього, наявність у сторін неповнолітньої дитини не може впливати на особисті немайнові права сторін як подружжя та бути обовязковим стримуючим фактором збереження шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, надавши оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозвязку, встановивши на їх підставі фактичні обставини справи, визначивши зміст спірних правовідносин та норми права, які до них застосовуються, суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки судом установлено, що позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги та підтримки, без яких повноцінна сім'я існувати не може, сімя сторін фактично розпалася, позивач та відповідач не підтримують подружніх відносин і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, що мають істотне значення. При цьому відповідачем не доведено наявності таких виключних обставин, за існування яких збереження шлюбу було б можливим.

За вказаних обставин відповідно до ст. 112 СК України є достатні підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Біяк».

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою закріплено порядок розподілу судових витрат, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн судового збору.

На підставі ст. ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 20 лютого 1988 року Могилів-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №31.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1прізвище «Біяк».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, серія та номер паспорта: КА202228, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст судового рішення складено 02.11.2018.

Головуючий Б.Р. Мичка