Провадження № 2/734/195/18 Справа № 734/4112/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2018 року

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого судді - Бараненка С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Москалюк О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Позивач у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій розгляд справи просить провести без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. На винесення заочного рішення згодні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 лютого 2009 року шлюб між позивачум та відповідачем був розірваний у відділі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської обасті, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 27 від 27.02.2009 року.

Від спільного життя позивач та відповідач мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

27.10.2010 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 і на даний час проживають однією сім'єю, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та спільна датина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_4 є зареєстрованою разом із матір'ю в квартирі будинку АДРЕСА_1. Згідно акту обстеження умови проживання для ОСОБА_4 створені всі умови для проживання та всебічного розвитку дитини.

ОСОБА_4 навчається в колегіумі №11 в 11 класі. Відповідно до характеристики колегіуму №11 м. Чернігова позивач приділяє дуже багато уваги та часу вихованню, навчанню та розвитку дитини, підтримує тілесний зв'язок з вчителями колегіуму. Батько дитини (відповідач) не відвідує батьківські збори, не спілкувався з вчителями і не цікавився успіхами дитини.

З самого народження доньки відповідач не цікавиться своєю дитиною, також весь цей час його не хвилює матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток доньки. Така поведінка відповідача, свідчить про те, що він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню дитини.

Дитина проживає з матір'ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, а відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 27.11.2006 року відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дочки, але як вбачається з довідки, виданої державною виконавчою службою відповідач ухиляється від виконання даного рішення і коштів на утримання дочки не сплачує.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст. 164 п. 2 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, що стверджується вказаними документами, що згідно ст.164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 150, 157, 164, 166, 180 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись статтями 4, 265, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий суддя С.М. Бараненко