Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/98/18

16.03.2018 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді:

Софілканич О. А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації, третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору- ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації 02.02.2018 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати дівчинки ОСОБА_7 рішенням суду позбавлена батьківських прав щодо дитини. Відповідач виховує троє дітей, дружина відповідача не бажає допомагати у вихованні позашлюбної доньки чоловіка. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 30.12.2016 року дитина відібрана від батька та передана під опіку тітці ОСОБА_4, яка створила для неї всі необхідні умови. Відповідач протягом року з часу прийняття вказаного рішення не усунув причини, які стали підставою для відібрання від батька дитини, виконувати свої батьківські обов"язки щодо дочки не бажає. Тому, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити опіку над нею, призначивши ОСОБА_4 опікуном.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні з підстав, наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та пояснив, що дійсно через постійну зайнятість не справляється в повному обсязі з виконанням батьківських обов"язків щодо дочки ОСОБА_8, бажає, щоб нею опікувалася сестра ОСОБА_4, яка має всі необхідні умови та бажання сприяти достатньому вихованню малолітньої дитини.

Третя особа ОСОБА_4 пояснила, що дійсно бажає і надалі займатись вихованням малолітньої дитини ОСОБА_6, для якої створила всі необхідні умови для життя та розвитку.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Так, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 21.05.2016 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю є ОСОБА_7, батьком -відповідач ОСОБА_3 (а.с.7).

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області №300/668/16-ц від 07.09.2016 року, що набрало законної сили 20.09.2016 року, ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41-42).

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області №300/1039/16-ц від 30.12.2016 року, що набрало законної сили 17.01.2017 року малолітню ОСОБА_6 відібрано від батька ОСОБА_3 без позбавлення його батьківських прав та передано під опіку тітці ОСОБА_4; стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки (а.с.43-44).

Розпорядженням голови Воловецької районної державної адміністрації Закарпатської області №5 від 18.01.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.45).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Орган опіки та піклування Воловецької РДА вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначення її опікуном тітки ОСОБА_4, про що надано відповідний висновок №496/02-26 від 16.03.2018 року (а.с.84-85).

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що стало підставою для відібрання її від нього, визнає, що і надалі не зможе піклуватися про добробуд доньки, тому позов в частині позбавлення його батьківських прав є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ст.63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

З свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 30.12.1967 року та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 29.11.1969 року (а.с.54) вбачається, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4 (а.с.55), є сестрою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що встановлено рішенням Воловецького районного суду від 30.12.2016 року №300/1039/16-ц, яке набрало законної сили.

Як підтвердила третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні вона бажає опікуватись племінницею ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що також надала заяву до органу опіки та піклування Воловецької РДА від 05.12.2017 року (а.с.46).

З довідок, доданих до матеріалів справи, випливає, що ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.07.1995 року (а.с.55), має постійне місце роботи та систематичний дохід (75, 77), володіє житлом (а.с.62), є соматично і психічно здоровою та здатною до удочеріння дитини (а.с.79), позитивно характеризується по місцю роботи (а.с.75), за час перебування у ОСОБА_4 дитина отримала необхідні щеплення (а.с.59, а.с.69), за результатами медичного огляду є здоровою (а.с.67).

Вищенаведені докази у сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 відповідає вимогам закону щодо можливості призначення її опікуном.

Таким чином, керуючись інтересами малолітньої дитини та доказами, зазначеними вище, суд вважає позов в частині встановлення опіки над ОСОБА_6 та призначення її опікуном ОСОБА_4 Михайлівну- обгрунтованим та таким, що також підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст.150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст.60, 63 Цивільного кодексу України, ст. 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов органу опіки та піклування Воловецької районної державної адміністрації, третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору- ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Софілканич О. А.