Справа № 361/3185/18
Провадження № 2-о/361/84/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю Медпос про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року заявник звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт виходу ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 05 серпня 2009 року проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос (надалі товариство, ТОВ Медпос) співзасновником якого він є. Іншими засновниками товариства виступили ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

24 жовтня 2014 року заявник подав заяву про вихід із товариства, а також про уступку належної йому частини в статутному капіталі на користь товариства. Однак зміни до статутних документів щодо виведення заявника зі складу учасників ТОВ Медпос не були здійснені, що стало передумовою для повторного звернення із аналогічною заявою до товариства. На отримані заяви про вихід зі складу учасників товариство жодним чином не відреагувало.

Так, заявник повідомив про свій вихід із товариства зі складу учасників (засновників) товариства, надіславши заяву про вихід, адресовану Загальним зборам учасників (засновників) ТОВ Медпос від 20 жовтня 2014 року, що отримана Товариством 24 жовтня 2014 року та зареєстрована за вихідним номером 68, та повторну заяву від 15 січня 2015 року, що отримана Товариством 26 січня 2015 року і зареєстрована за вихідним номером 1.

Таким чином, оскільки товариство юридично значимих дій спрямованих на реєстрацію виходу заявника зі складу товариства не здійснило, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області із позовом для захисту своїх законних інтересів.

25 квітня 2018 року рішенням Господарського суду Київської області по справі № 911/237/18 вирішено зобовязати ТОВ Медпос провести державну реєстрацію змін до установчих документів, у звязку зі зміною складу учасників товариства.

Зазначена вимога не виконувалась, адже станом на дату звернення із заявою до суду, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, заявник залишається учасником товариства.

Також в рішенні суду, зазначено, що в силу положень законодавства, факт виходу учасника з товариства повязується лише з субєктивною реалізацією таким учасником його особистого немайнового права на участь в товаристві та не повязана ні з рішенням зборів учасників товариства, ні з внесенням змін до установчих документів товариства, однак заявлена вимога про встановлення факту виходу учасника з товариства не може бути предметом розгляду господарського суду, та має розглядатись в цивільному судочинстві в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник та його представник не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений в порядку передбаченому ЦПК України та ст.12- 1 ЗУ Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України.

01 жовтня 2018 року до суду через електронну пошту надійшла заява від ТОВ Медпос про визнання вимог заявника, підписана директором ТОВ Медпос від 28 вересня 2018 року ОСОБА_2, але до вказаної заяви не приєднані документи підтверджуючі повноваження особи, яка її підписала. Таким чином, суд не може її прийняти до уваги, та врахувати як визнання заявлених вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного суд ухвалив здійснити розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованої особи.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, встановивши обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 звернувся до ТОВ Медпос із заявою про вихід зі складу учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос і передачу (уступку) належної йому частки в статутному капіталі товариства, на користь товариства. Та просив, вчинити всі визначені законодавством України та Статутом Товариства дії, щодо виведення його зі складу учасників товариства. Вказана заява була зареєстрована в ТОВ Медпос 24 жовтня 2014 року за № 68.

26 січня 2015 року заявник ОСОБА_1 повторно звернувся із аналогічною заявою до ТОВ Медпос, вказана заява зареєстрована у товаристві за вхідним № 1.

Як вбачається із витягу про детальну інформацію про юридичну особу, заявник так і лишається одним із засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі має частку як засновник (учасник) ТОВ Медпос .

Рішенням Господарського суду Київської області від 25 квітня 2018 року у справі за № 911/237/18 розглянутий позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос, позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю Медпос провести державну реєстрацію змін до установчих документів, у зв'язку із зміною складу засновників (учасників) товариства та виходу із його складу ОСОБА_1. Закрито провадження у справі в частині заявленої позивачем вимоги про визнання ОСОБА_1 таким, що вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос.

В рішенні Господарського суду Київської області від 25 квітня 2018 року встановлені наступні обставини, що ОСОБА_1 є співзасновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос з розміром внеску до статутного фонду товариства 39900,00 грн., що становить 9,5 % статутного капіталу та підтверджується поданою позивачем детальною інформацію про товариство з обмеженою відповідальністю Медпос з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зробленим судом в процесі розгляду справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № НОМЕР_1.

Користуючись своїм правом на вихід з товариства, передбаченим положеннями п. в ч.1 ст. 10 Закону України Про господарські товариства, ч. 2 ст. 100, ч.1 ст. 148 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 88 Господарського кодексу України, позивач подав до товариства адресовану загальним зборам засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос заяву про вихід з Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос проте, відповідач не здійснив юридично-значимих дій спрямованих на внесення змін до установчих документів у зв'язку з виходом учасника з товариства.

Відтак, враховуючи викладене, спірні правовідносини мають ознаки корпоративних та врегульовані положеннями ст. ст. 10, 52 Закону України Про господарські товариства, ст. ст. 100, 148 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України.

Господарський суд Київської області в рішенні від 25 квітня 2018 року дійшов висновку, що з аналізу вказаних норм законодавства, що регулює питання виходу учасника з товариства з обмеженою відповідальністю вбачається, що учасник товариства вправі, реалізуючи своє особисте немайнове право, вийти з товариства у будь-який час незалежно від згоди інших учасників та самого товариства і факт такого виходу не пов'язується ані з рішенням зборів учасників, ані з внесенням змін до установчих документів товариства, а будь-яке обмеження вказаного особистого немайнового права чинним законодавством не передбачено.

Господарським судом Київської області також досліджено подані позивачем на підтвердження факту виходу заяви про вихід з товариства від 20.10.2014 та 15.01.2015.

За наслідками дослідження вказаних заяв, судом встановлено, що останні складені в простій письмовій формі підписані позивачем та адресовані загальним зборам засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос. Крім того, судом встановлено, що вказані заяви отримані відповідачем, про що останнім зроблено відмітку про отримання з присвоєнням вхідного номеру. Заява від 20.10.2014 отримана відповідачем 24.10.2014 та зареєстрована за вхідним номером № 68, а заява від 15.01.2015 отримана відповідачем 26.01.2015 та зареєстрована за вхідним номером № 1.

Відповідно ч . 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій обставини були встановлені.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України станом на момент розгляду справи в суді встановлено вимоги до форми заяви про вихід учасника з товариства, відповідно до яких справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню, у зв'язку з чим подання заяви про вихід з учасників товариства за умови відсутності засвідченого нотаріально підпису заявника не призводить до настання наслідків визначених ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України, ст. 54 Закону України Про господарські товариства.

Правовідносини, виникли між заявником та ТОВ Медпос - 24.10.2014, оскільки це є днем реєстрації першої поданої позивачем заяви про вихід зі складу учасників товариства, а відтак до вказаних правовідносин повинні застосовуватись положення законодавства в редакції, що була чинна на момент реєстрації заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників товариства.

Так, згідно ч. 1 ст. 148 Цивільного кодексу України (в редакції станом на 24.10.2014) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Будь-яких вимог до форми та змісту заяви про вихід зі складу учасників, зокрема, в частині вимог щодо нотаріального посвідчення підпису заявника положення ст. 148 Цивільного кодексу України у названій редакції не містять, а тому подані заявником докази на підтвердження виходу останнього з товариства відповідають вимогам, які до них застосовуються у момент виникнення вказаних правовідносин.

Відтак із вищенаведеного вбачається, що надані докази є належними і допустимими, підтверджують факт реалізації ОСОБА_1 свого особистого немайнового права на участь в товаристві шляхом подання заяви про вихід з учасників товариства та підтверджують факт виходу останнього з товариства з обмеженою відповідальністю Медпос.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 148 Цивільного кодексу України спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю вирішуються судом.

Згідно позиції, викладеної Верховним Судом України в п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 у разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства, учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства.

Положеннями ч. 5 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України гарантують особі право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення невизнання або оспорювання у визначений даними статтями спосіб та унормовують право особи обрати інший спосіб захисту цивільного права та інтересу, у зв'язку з чим, визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, перелік способів захисту не є вичерпним.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про встановлення фактів, що маюсь юридичне значення від 31.03.1995 року №5 роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення . Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що метою встановлення заявником факту, що має юридичне значення - є час виходу заявника зі складу засновників (учасників) товариства і момент припинення корпоративних прав. Чинне законодавство не встановлює іншого способу встановлення такого роду фактів.

Також суд враховує те, що на момент подання ОСОБА_1 заяви про вихід з товариства законодавство встановлювало, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом (ч. 1 ст. 148 ЦК України).

Пунктом 28 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 N 13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів роз'яснено, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту виходу 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76 - 80, 259, 263, 265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт виходу 24 жовтня 2014 року ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Медпос.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.