Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2018 Справа №607/16621/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 національного технічного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 національний технічний університет імені ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за навчання в сумі 2549,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що згідно з Договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 національним технічним університетом імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 була надана освітня послуга, а саме навчання на заочній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" (напрям підготовки - "Менеджмент" 6.030601) на рівні державних стандартів освіти. Відповідно до навчальної картки студента освітні послуги ОСОБА_3 надавалися починаючи з 5 до 7 семестру у якій відображено, назви навчальних дисциплін, навчальних практик, загальний обсяг годин навчання, оцінки тощо. За академічну неуспішність та невиконання інших умов Договору про навчання наказом ректора від 24.12.2015 № 4/9-887 ОСОБА_3 було відраховано з університету на підставі п. 6.1. Договору та відповідно до ст.ст. 46. 63 Закону України «Про вищу освіту». Згідно з п. 4.3. Договору вартість навчання у V семестрі 2014-2015 навчального року становила - 2373 грн., у VI семестрі 2014-2015 навчального року - 2421 грн., у VII семестрі 2015-2016 навчального року - 2538 грн. Згідно з листком обліку коштів платного навчання за надання освітніх послуг у V семестрі 2014-2015 навчального року було сплачено - 2373 грн., у VI семестрі 2014-2015 навчального року 2410 грн. (недоплата 11 грн.). Оплата освітніх послуг за VII семестр 2015-2016 навчального року не здійснювалася. Станом на 06.12.2017р. борг відповідача перед університетом становить 2549 грн., який, незважаючи на повідомлення - попередження університетом про погашення заборгованості відповідач не погасила. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача вищезазначену суму заборгованості та 1600,00 грн. судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 національного технічного університету імені ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав та мотивів викладених у ньому та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, однак повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Згідно з Договором про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 національним технічним університетом імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 була надана освітня послуга, а саме навчання на заочній формі за освітньо-кваліфікаційним рівнем "бакалавр" (напрям підготовки - "Менеджмент" 6.030601) на рівні державних стандартів освіти.

Відповідно до навчальної картки студента освітні послуги ОСОБА_3 надавалися починаючи з 5 до 7 семестру у якій відображено, назви навчальних дисциплін, навчальних практик, загальний обсяг годин навчання, оцінки тощо.

За академічну неуспішність та невиконання інших умов Договору про навчання наказом ректора від 24.12.2015 № 4/9-887 ОСОБА_3 було відраховано з університету на підставі п. 6.1. Договору та відповідно до ст.ст. 46, 63 Закону України «Про вищу освіту».

Згідно з п. 4.3. Договору вартість навчання у V семестрі 2014-2015 навчального року становила - 2373 грн., у VI семестрі 2014-2015 навчального року - 2421 грн., у VII семестрі 2015-2016 навчального року - 2538 грн.

За отриману освітню послугу відповідач зобов'язувалася своєчасно вносити плату в розмірах та у строки, що встановлені умовами Договору (плі.3.1. пункту 3 Договору).

Відповідно до листка обліку коштів платного навчання за надання освітніх послуг ОСОБА_3 у V семестрі 2014-2015 навчального року було сплачено - 2373 грн., у VI семестрі 2014-2015 навчального року 2410 грн. (недоплата 11 грн.). Оплата освітніх послуг за VII семестр 2015-2016 навчального року не здійснювалася.

Станом на 06.12.2017р. борг відповідача перед університетом становить 2549 грн.

06.11.2017 року позивачем направлено відповідачу повідомлення - попередження про погашення заборгованості в розмірі 2549,00 грн., яке залишилося без задоволення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, останній зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не виконала зобов'язання по оплаті за навчання чим порушив умови Договору та права позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 національного технічного університету імені ОСОБА_2 2549,00 грн. заборгованості по оплаті за навчання.

Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача у користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1600, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 526, 610, 629,903 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 національного технічного університету імені ОСОБА_2 2549,00 грн. заборгованості по оплаті за навчання та 1600,00 грн. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддяОСОБА_4