Справа № 353/239/18
Провадження № 2/353/171/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

з участю секретаря судового засідання Мороз М.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки, розмірами 0,4869 га та 0,5342 га, розташовані на території Остриньської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 (померла 10.01.2005 року), яка в свою чергу успадкувала одну земельну ділянку після смерті своєї доньки ОСОБА_3 (сестра) (померла 18.03.2004 року). Свої вимоги обґрунтовував тим, що в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що Державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки були видані після смерті спадкодавців, а також не підтверджено факт його проживання (реєстрації), як спадкоємця, зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду справи по суті подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглянути у його відсутності.

Свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є жителями с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області, в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з матірю ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3 по день їх смерті за адресою: вул. Л.Українки, 17, с. Остриня Тлумацького району Івано-Франківської області.

Заслухавши позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 061401 від 04.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00, належало право власності на земельну ділянку площею 0,4869 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 12). Також ОСОБА_3, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 061468 від 09.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21, належало право власності на земельну ділянку площею 0,5342 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 13).

Згідно копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 (сестра позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 19, 20). 16.06.1976 року шлюб між ОСОБА_6 (батько) та ОСОБА_8 (мати) було розірвано та їй відновлено дошлюбне прізвище «Клід» (а.с. 18).

18.03.2004 року ОСОБА_3 (сестра) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 14). 10.01.2005 року ОСОБА_2 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Ще за життя ОСОБА_2 (мати) посвідчила на імя ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією дублікату заповіту від 28.01.1998 року (а.с. 8).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_2 (мати), як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину за після смерті доньки ОСОБА_3 (сестра), оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджуються довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 75 від 02.02.2018 року (а.с. 6).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 301/01-16 від 04.04.2018 року (а.с. 48) та приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_9 № 213/01-16 від 03.04.2018 року (а.с. 32) і ОСОБА_10 № 01-16/355 від 16.04.2018 року (а.с. 50) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (сестра) не заводилась.

Також відповідно до довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 75 від 02.02.2018 року ОСОБА_1 (позивач) з 1950 року постійно проживав без реєстрації у господарстві разом із матірю ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3, та проживає там по даний час. ОСОБА_1 (позивач) після смерті матері ОСОБА_2 проводив її похорон та обробляв земельну ділянку (а.с. 6). Згідно виписки з погосподарської книги № 3 Олешівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області по селу Остриня № 89 від 02.02.2018 року станом на 1986-1990 роки значилось господарство, особовий рахунок № 792, до складу сімї якого входили: ОСОБА_2 (мати), яка була головою двору, ОСОБА_3 (сестра) та ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 7). Також про факт постійного проживання ОСОБА_1 (заявник) разом із матірю ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3 по день їх смерті в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Отже, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт прийняття ОСОБА_1 (позивач) спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, шляхом постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту має для позивача юридичне значення.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 17/2018 від 02.02.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_9 після смерті ОСОБА_2 (мати) (а.с. 33-47), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на дві земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом після померлої матері ОСОБА_2, яка в свою чергу успадкувала одну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті доньки ОСОБА_3 (сестра).

В нотаріальному порядку ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, у звязку з тим, що Державні акти на право власності на землю, які належать померлим ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_3 (сестра), були видані після смерті спадкодавців, а також не підтверджено факт проживання (реєстрації) спадкоємця ОСОБА_1 (позивач) зі спадкодавцем ОСОБА_2 (мати) на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_9 № 106/02-31 від 06.02.2018 року (а.с. 17).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1262, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 206, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,4869 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 061401 від 04.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00, виданого на імя ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,5342 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Остринської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 061468 від 09.08.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 21, виданого на імя ОСОБА_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованому ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений ним по квитанцї № 0.0.978220902.1 від 02.03.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак