Справа №234/822/18
Провадження № 2-о/752/290/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.09.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Якушко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім»єю,

в с т а н о в и в:

заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4., на день його смерті.

Заява обгрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4. помер батько заявниці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

В зв»язку з його тяжким захворюванням вона проживала без реєстрації разом з ним, здійснювала догляд.

Після смерті батька, 01.12.2017 р., заявниця звернулась до органів пенсійного фонду в м.Краматорську з заявою про отримання недоотриманої батьком пенсії.

Листом від 20.12.2017 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області їй було роз»яснено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними в зв»язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім»ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Батьки і дружина, а також члени сім»ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум.

Тобто, для отримання суми неоодержаної пенсії заявниці необхідно підтвердити факт проживання разом з батьком на момент його смерті, в зв»язку з чим вона звернулась до суду.

В ході судового розгляду заявниця підтримала подану заяву, просила її задовольнити, посилаючись на те, що вона здійснювала догляд за своїм батьком в зв»язку з його тяжким захворюванням і на день смерті проживала з ним спільно, хоча і не була зареєстрована по місцю проживання батька. Однак, для отримання пенсії, яка не була виплачена на день смерті, виникла необхідність у підтвердженні факту спільного її проживання з батьком на момент його смерті.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення судового розгляду не звертався.

Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4. помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Голосіївським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві 06.09.2017 р.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3).

01.12.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про виплату недоодержаної на день смерті батьком пенсії.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.12.2017 р. № 14812/03-2 ОСОБА_1 роз»яснено, що зазначена сума пенсії може бути виплачена особам, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а також батькам, дружині, членам сім»ї пенсіонера, які проживали разом з ним на день його смерті.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки № 956 від 28.12.2017 р., підписаної головою ОСМБ «Татьяна» (м.Макіївка) ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 на день смерті за адресою. АДРЕСА_1.

Крім того, факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на день його смерті підтверджується довідкою «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2» м.Макіївка, Донецька область, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ст. 315 ЦПК України визначений перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, шляхом встановлення юридичного факту, зокрема: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

В силу положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз"ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих та майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - територія м.Макіївка, Донецької області, Україна визнана тимчасово окупованою територією.

Діяльність державних органів влади України, в т.ч. органів державної реєстрації актів цивільного стану України припинена та фактично не здійснюється на тимчасово окупованій території.

Згідно з ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий незаконними органами та/або особами незаконних органів на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

Підставою звернення заявниці до суду є неможливість підтвердження документально факту її проживання з батьком на момент його смерті, оскільки довідки, які підтверджують даний факт видані організаціями на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків.

В ході судового розгляду знайшов свого підтвердження факт проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком на момент його смерті і зазначений факт підтверджується належними у справі доказами, дослідженими судом, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може підтвердити факт проживання разом з батьком на день його смерті і зазначені обставини перешкоджають подальшому отриманню пенсійних виплат недоотриманих ОСОБА_2, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.293, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім»єю задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі своїм батьком - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м.Києва.

Суддя