рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

31 травня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайоний суд Одеської області

у складі головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Асланової Ф.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 30.05.2018 року остаточно просить суд: встановити факт спільного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року; визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року на земельну ділянку № 4, масив № 58, загальною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Старокозацька сільська рада, кадастровий номер: :01:003:0053, та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 941742, виданого відділом земельних ресурсів у Білгород-Дністровському районі Одеської області 21.04.2008 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2011 року помер її батько - спадкодавець ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 4, площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована в масиві № 58 за адресою: Одеська область Білгород-Дністровський район Старокозацька сільська рада, кадастровий номер :01:003:0053, яка належала померлому на підставі державного акту серії ЯД № 947142, виданого відділом земельних ресурсів у Білгород-Дністровському районі Одеської області 21.04.2008 року.

Інших спадкоємців, які б мали право на частину спадкового майна відсутні.

Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із пропуском строків звернення до нотаріальної контори та відсутністю оригіналу правовставнолюючого документу на земельну ділянку, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, в матеріалах справи наявна заява її представника про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Представник відповідача у судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без представника сільської ради, згідно вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно 14.11.2011 року помер спадкодавець ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 286307, виданим виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області 15.11.2011 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді: земельної ділянки площею 2,00 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення особистого селянського господарства.

Факт належності ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року земельної ділянки площею 2,00 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, наданої для ведення особистого селянського господарства підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯД № 947142 виданого Білгород-Дністровською райдержадміністрацією 21.04.2008 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №07.

Позивач є донькою померлого 14.11.2011 року ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача, яка згодом змінила прізвище у звязку з укладанням шлюбу.

Позивач у своєму позові зазначає, що інших спадкоємців, які б мали право на частину спадкового майна немає.

Задля повного та обєктивного розгляду справи судом здійснено запит до Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори з приводу встановлення кола спадкоємців.

Так, згідно відповіді Білгород-Дністровської районної нотаріальної контори Одеської області № 438/01-16 від 26.04.2018 року повідомлено, що спадкова справа до мана померлого 14.11.2011 року ОСОБА_2 не заводилась.

За даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна вказаної особи не зареєстрована.

Позивач бажаючи прийняти спадщину після померлого батька, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку із пропуском визначеного чинним законодавством строку для прийняття спадщини, а також відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджується листом №27/02-17 від 24.01.2018 року з Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач у своєму позові просить суд встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог надає до матеріалів справи наступні докази.

Так, у відповідності до довідки №1022 від 25.04.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, дійсно гр. ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року, актовий запис про смерть № 66, на момент смерті проживав разом із своєю дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка вела за ним догляд, за адресою: вул. Малиновського, 9, с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Згідно паспортних даних, місцем реєстрації позивача ОСОБА_1 є вул. Малиновського, 9, с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району Одеської області.

Надані позивачем докази дають суду підстави достовірно вважати встановленим факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року, а отже позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем до майна померлого за законом 1 черги, інших спадкоємців судом не встановлено, та враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її батьком ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року, що свідчить про те що позивач фактично прийняла спадщину, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1261, 1268, 1269ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання за адресою: Одеська область, Білгород-,Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Малиновського, 9 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КЕ 569223, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 14.11.2011 року на земельну загальною площею 2,00 га в межах згідно з планом, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Старокозацька сільська рада, кадастровий номер: :01:003:0053, та належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 941742, виданого відділом земельних ресурсів у Білгород-Дністровському районі Одеської області 21.04.2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: