Провадження № 4-с/754/35/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

за участю

представника скаржника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Бойченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, на висновок оцінки майна, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на висновок оцінки майна.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він був засуджений Деснянським районним судом м.Києва 20.09.2010 року. Додатковою мірою покарання згідно вироку суду була конфіскація належного йому майна. Виконання вироку здійснює Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві (далі по тексту - Деснянський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві), про що він дізнався у 2016 році.

Як зазначає заявник, 21.11.2016 року він отримав висновок про вартість 30/100 частин квартири АДРЕСА_1, з яким він не погоджується, а тому оскаржує його, а також 30.11.2016 року звернувся з відповідною скаргою до Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві.

Заявник вказує на те, що це вже друга оцінка квартири. Перша оцінка була проведена у 2013 році і 30/100 частин квартири було оцінено у 127 000 грн. Зараз 30/100 частин квартири оцінили у 226 220 грн. В квартиру, щоб її оцінити, ніхто не з'являвся, оцінку проводила по фотокартках трирічної давнини. Заявник стверджує, що квартира знаходиться в поганому стані, між іншими співвласниками квартири немає ніякої згоди відносно її ремонту, порівняно з 2013 роком квартира в гіршому стані.

На думку заявника, щоб оцінити квартиру, оцінщик має її хоча б оглянути, а не проводити оцінку відповідно до вартості долара. В даний час вартість трикімнатних квартир на ринку нерухомості значно впала, а у оцінщика її вартість зросла. Крім того, оцінюватись повинна частина квартири, а не ціла квартира. Ці всі моменти оцінщиком не враховані.

Посилаючись на викладені обставини, заявник просить суд зобов'язати Деснянський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві провести повторну оцінку частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Шевчука О.П. від 19.02.2016 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2018 року, справа за єдиним унікальним номером 754/14909/16-ц, номер провадження 4-с/754/35/18, передана судді Скрипці О.І.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 22 січня 2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду.

26.10.2018 року до суду надійшли письмові заперечення представника Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві - головного державного виконавця Бойченко С.В. У вказаному запереченні державний виконавець вказує на те, що в провадженні Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження № 22245072 за виконавчим листом № 1-753 від 13.10.2010 року, виданим Деснянським районним судом м.Києва, про конфіскацію на користь держави всього майна, яке є особистою власністю засудженого ОСОБА_3 30.10.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В рамках виконавчого провадження про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_3 державним виконавцем описано 30/100 частин квартири АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна від 03.01.2013 року, майно на відповідальне зберігання прийняла ОСОБА_4

Як зазначає державний виконавець, оскільки оцінка майна в даній категорії стягнення сплачується не за рахунок стягувача, то лише 18.11.2016 року до відділу надійшов висновок про вартість майна, а саме 30/100 частин квартири АДРЕСА_1, ціна оцінки склала 226 220,00 грн. Сторонам виконавчого провадження було надіслано копію висновку експерта.

Оскільки заяви про заперечення на висновок в порядку та в строки, визначені ч.3 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження», не надійшло, 06.12.2016 року державним виконавцем на адресу ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію арештованого майна з відповідними документами. Згідно протоколу № 223898 від 29.12.2016 року - торги не відбулись в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів та уцінено. Після уцінки майна вартість склала 192 287,00 грн. Згідно протоколу № 230879 від 25.01.2017 року - торги не відбулись в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів та уцінено. Після уцінки вартість майна склала 158 354,00 грн. Згідно протоколу № 236726 від 20.02.2017 року - торги не відбулись в зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. Після третіх торгів майно знято з електронних торгів та направлено до ГУ ДФС у м.Києві повідомлення про вирішення питання про взяття на баланс 30/100 частин вищевказаної квартири, оскільки саме Державна фіскальна служба України виступає в інтересах держави.

Державний виконавець також звертає увагу і на те, що заявником пропущено 10-ти денний строк на оскарження. Так, відповідно до скарги, ознайомлення з оцінкою відбулось 21.11.2016 року, а скаргу подано до суду 12.12.2016 року, тобто через 17 днів.

Посилаючись на викладені обставини, державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги в зв'язку з відсутністю законних підстав.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скаргу підтримав в повному обсязі та просив про її задоволення.

Представник Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві - головний державний виконавець Бойченко С.В. проти скарги заперечувала та просила відмовити в її задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об'єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 29.10.2010 року заступником начальника відділу органу державної виконавчої служби управління юстиції Городенською Е.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1-753, виданого 13.10.2010 року Деснянським районним судом м.Києва про конфіскацію на користь держави всього майна, яке є особистою власністю засудженого ОСОБА_3 (а.с.119).

З наданих заявником документів, а також копії матеріалів виконавчого провадження вбачається, що заявнику ОСОБА_3 на праві приватної власності належали 30/100 часток квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2000 року (а.с.4, 112-113, 114).

03.01.2013 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Дромбінським А.В. було складено акт опису і арешт майна - а саме вищевказаної нерухомості заявника (а.с.107-110).

Також, 03.01.2013 року державним виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ в м.Києві Дромбінським А.В. було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості 30/100 частин квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 (а.с.106).

Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна, складеної оцінювачем ТОВ «Оціночна компанія «Вега» ОСОБА_7, ринкова вартість 30/100 частин двокімнатної квартири, загальною площею 55,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, без урахування ПДВ, станом на 05.02.2013 року становить 127 000 грн. (а.с.9).

10.10.2016 року головним державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Данилюком Р.В. було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості 30/100 частин квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3 (а.с.99).

Згідно звіту про оцінку майна, складеного оцінювачем ТОВ «Українська експертна група» ОСОБА_9 17.11.2016 року, ринкова вартість об'єкту оцінки - 30/100 частин трикімнатної квартири НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, загальною площею 55,74 кв.м., станом на 17.11.2016 року становить 226 220,00 грн. (а.с.97).

Копію даного висновку було отримано представником заявника ОСОБА_1 21.11.2016 року (а.с.33).

30.11.2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернувся до Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві зі скаргою на дії державного виконавця, а також до суду з даною скаргою (а.с.34-35).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Згідно із пунктом а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням Закону України «Про виконавче провадження». При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Статтею 62 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 64 Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Якщо у письмовому запиті про необхідність рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

За змістом п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п. 3 Національного стандарту № 1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об'єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Разом з тим, проведення конфіскації майна у порядку виконання вироку суду є примусовим заходом, тобто не є результатом договірної домовленості сторін.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Як убачається із звіту про оцінку майна, складеного оцінювачем ТОВ «Українська експертна група» ОСОБА_9 17.11.2016 року, експертну грошову оцінку 30/100 часток квартири АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_3 проведено у відповідності із положеннями Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Закону України "Про оцінку земель", ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження ", вимогами Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав ", затвердженого постановою КМУ №1440 від 10 вересня 2003 року, "Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок ", затвердженої постановою КМУ №1531 від 11 жовтня 2002 року, Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою КМУ №1442 від 28 жовтня 2004 року та "Порядку проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок", затвердженого наказом №2 Держкомзему України від 09 січня 2003 року.

Доводи заявника у скарзі та його представника щодо неправильності вказаного звіту суд до уваги не приймає та вважає безпідставними та недоведеними. Так, зазначивши в обґрунтування скарги про те, що вартість житла з 2013 року істотно зменшилась порівняно з 2016 роком, а також на те, що стан квартири є незадовільним, що також впливає на її вартість, а тому її ціна є меншою, ніж зазначено у звіті, сторона заявника на підтвердження даних доводів не надала жодних належних та допустимих доказів.

Крім того, в процесі судового розгляду стороною заявника не надано обґрунтованих доказів того, що під час проведення оцінки або визначення її результатів саме державний виконавець діяв неправомірно, а в порядку судового оскарження дій державного виконавця можливо задовольнити вимоги скаржника виключно у випадку, якщо саме державний виконавець діяв із порушенням вимог закону або не в межах наданих йому повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець під час проведення оцінки майна боржника діяв правомірно, тоді як скарга є необґрунтованою.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Інших вимог заявник не висуває.

Враховуючи наведене, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3, заінтересована особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві, на висновок оцінки майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 28 листопада 2018 року.

Суддя: