Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.18 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

за участю

секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про визнання договору розірваним, зобовязання до видачі акту про відключення від централізованого опалення, проведення перерахунку та зобовязання закриття особового рахунку і припинення нарахування абонентської плати,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому після остаточного уточнення позовних вимог (т.1 а.с.191), просили визнати розірваним з 24.09.2015 типовий договір між ОСОБА_1 та відповідачем про надання послуг централізованого опалення і постачання гарячої води, зобовязавши відповідача видати акт про відключення квартири від системи централізованого опалення і постачання гарячої води будинку, за адресою Луганська область, м.Лисичанськ, пр.-т ПеремогиАДРЕСА_1 на підставі рішення № 461 від 16.06.2009 Лисичанської міської ради «Про внесення змін в порядок встановлення індивідуальних систем опалення», зобовязати відповідача провести перерахунок нарахувань з оплати за надані послуги теплопостачання за період з 24.09.2015 по день винесення рішення, зобовязати відповідача закрити особовий рахунок № 11457 і припинити нараховувати абонентську плату та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі були споживачами послуг теплопостачання з 2007 року, оскільки є власниками квартири АДРЕСА_2. В 2015 р. ОСОБА_1І, отримав від місцевого самоврядування завдання на проектування індивідуального електричного опалення у вказаній квартирі, а також технічні умови від відповідача, який відключив його квартиру від теплопостачання, проте договір про надання послуг з теплопостачання відповідач вважає дійсним по теперішній час, незважаючи на те, що з 24.09.2015 квартира позивачів відключена від мережі теплопостачання з дозволу відповідача і вони користуються індивідуальним електричним опаленням. Відповідач склав акт відключення квартири від тепломережі, однак копію акту позивачам не надав, посилаючись спочатку на те, що даний акт необхідно підписати посадовими особами тепломережі, а в подальшому зовсім відмовився надати копію даного акту. Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про закриття його особового рахунку, оскільки він не користується послугами централізованого опалення квартири і постачання гарячої води з моменту відключення квартири від тепломережі будинку, однак йому було відмовлено, у звязку з тим, що відповідач звернувся до адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Лисичанської міської ради в особі комісії з питань надання дозволів на встановлення індивідуальних систем опалення в багатоповерхових будинках, обладнаних централізованою системою опалення про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування а саме протоколу № 4 від 26 серпня 2015 року. У звязку з чим позивачі вимушені були звернутись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1, який є одночасно представником позивачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що договір з надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між КП "Лисичанськтепломережа" та ОСОБА_1 у письмовій формі не укладався, а тому не зрозуміло яким чином може бути виконане оскаржуване рішення суду в частині розірвання неіснуючого договору. Відповідно до п.п. 2.6 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4, зареєстрованим у Мін'юсті України 09.12.2005 за № 1478/11758 (із змінами внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 № 169, зареєстрованим у Мін'юсті України 28.11.2007 за № 1320/14587) (далі по тексту Порядок) «По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ІДО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.» Форма акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП встановлена цим же Порядком у додатку №» 3.

Таким чином складання акту про відключення будинку, а тим більше окремої житлової квартири, від мереж ЦО і ГВП теплопостачальною організацією не передбачене чинним законодавством України.

Згідно п.п. 2.7 Порядку умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання переглядаються після затвердження акта на черговому засіданні Комісії. Тобто закриття особового рахунку можливе лише після надання до КП "Лисичанськтепломережа" затвердженого комісією акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП та розгляду суміжних питань.

Позивачі не надали до суду акту про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП встановленого зразку та затвердженого на Комісії.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до дня його ліквідації. Питання організації бухгалтерського на підприємстві належить до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. При цьому підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних: розробляє систему та форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності та контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів, затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 9 вищевказаного Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідач відкрив особовий рахунок на ім'я позивачів ще у 1992 році.

Особовий рахунок на ім'я позивачів є документом внутрішньо-господарського обліку господарських операцій відповідача, анулювання проведених по вказаному рахунку нарахувань є правом кредитора, тобто відповідача по справі.

Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги неправомірно нарахованим та не визначено механізму його списання.

Позивачі поставили питання про визнання неправомірними дій відповідача, які стосуються бухгалтерського обліку, а також нарахування заборгованості за послуги, які за відсутності заявлених по цій справі вимог про стягнення цієї заборгованості цивільних прав позивача не порушує. Той факт, що відповідач наполягає на такому обов'язку без подання ним позову про стягнення заборгованості цивільних прав та обов'язків позивача не порушує. За своїм змістом оскаржені позивачами дії є фактами, що без подання до нього позову не мають юридичного значення.

На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити позивачам у задоволені їх позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Лисичанського міського суду від 23.04.2017 р. вже після остаточного уточнення позовних вимог позивачем ОСОБА_1 була задоволена заява ОСОБА_3 про залучення до участі у справі у якості співпозивача (т.1 а.с.217).

Суд, вислухавши доводи позивача, представників сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, щовідповідно до договору купівлі-продажу від 19.09.2007 року позивачі є власниками АДРЕСА_3 (Леніна) у м. Лисичанську (т.1 а.с.3).

26.08.2015 року комісія з питань надання дозволів на встановлення індивідуальних систем опалення в багатоповерхових будинках, які обладнанні централізованою системою опалення, Лисичанської міської ради протоколом № 4 прийняла рішення про видачу завдання на проектування відповідно до додатку №1 до цього протоколу (т.1 а.с.69).

В зазначеному додатку позивач під №58 вказаний як особа, якій було надано дозвіл на відключення квартири від системи центрального опалення і право на видачу дозволу на встановлення індивідуальних систем опалення в багатоповерхових житлових будинках, обладнаних централізованими системами опалення (а.с.70).

Постановою Лисичанського міського суду від 25.04.2016 р. за позовною заявою КП «Лисичанськтепломережа» до виконавчого комітету Лисичанської міської ради були визнанні протиправними дії виконавчого комітету Лисичанської міської ради в особі комісії з питань надання дозволів на встановлення індивідуальних систем опалення в багатоповерхових будинках, обладнаних централізованою системою опалення щодо прийняття п.1 протоколу № 4 від 26 серпня 2015 року та скасовано п. 1 протоколу № 4 від 26 серпня 2015 року.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 р. Вищевказана постанова була скасована, в позовних вимогах КП «Лисичанськтепломережа» відмовлено.

28.08.2015 р. Управлінням з виконання політики Лисичанської міської ради в галузу житлово-комунального господарства за №12499 було видано ОСОБА_1 завдання на проектування індивідуального електричного опалення в АДРЕСА_3 (Леніна). Дане завдання було узгоджено 04.09.2015р. з КП «Лисичанськтепломережа» (а.с.6).

Відповідно до договору від 04.09.2015р., укладеного між ОСОБА_1І.(замовник) та КП «Лисичансьтепломережа» (виконавець), виконавець зобовязався виконати роботи по відключенню квартири замовника від системи теплопостачання, а замовник зобовязаний оплатити виконані роботи. Договором для визначення вартості робіт було передбачене складання відповідачем актів про стан стояків та злив води (т.1 а.с.8). Аналогічні умови були передбачені і договором від 06 липня 2015 р. (т.1 а.с.33).

04.09.2015 р. під № 8471 позивачу ОСОБА_1 були видані КП «Лисичансьтепломережа» технічні умови на установку індивідуального опалення в квартирі.(а.с.7).

Як вбачається з повідомлень від 14.09.2015 р. та квитанцій, ОСОБА_1 сплатив кошти у розмірі 831,20 грн. за демонтаж системи теплопостачання, та 111,98грн. за злив води з системи теплопостачання кв.№66 буд.№111 по проспекту Перемоги (Леніна) м.Лисичанськ (т.1 а.с.9). Позивач ОСОБА_1 неодноразово ( 21.12.2015р., 17.01.2016р.) звертався з заявами на адресу керівника КП «Лисичансьтепломережа» з проханням надати йому копію акту про закриття особового рахунку №11457, а також в Лисичанську міську раду. (т.1 а.с.10.13, 14), в чому йому було відмовлено.

З копії акту від 23.12.2016 р., наданого ЛКСП «Лисичансьводоканал» вбачається, що контролером ЛКСП «Лисичансьводоканал» ОСОБА_4, в квартирі АДРЕСА_4 виявлено, що у абонента ОСОБА_1 (36082) за вищевказаною адресою стояк гарячої води відсутній (вирізаний) (т.1 а.с.176).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

I.Щодо вимог про розірвання договору про надання послуг з теплопостачання

Відповідно до ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Згідно ст.13 Закону договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем…

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Позивачами суду не надано доказів укладання між сторонами у справі договору про надання послуг з теплопостачання, представник відповідача наявність такого договору заперечує.

Наявність особового рахунку та оплата наданих послуг не є достатнім доказом наявності договірних відносин.

Так, Верховний Суд України у постанові по справі від 20 червня 2016 р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/57515131) зазначив, що «Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

За таких обставин із загальним висновком судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій про те, що відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідача обов'язку оплачувати надані йому послуги, можна погодитися».

Аналогічна позиція щодо оплати фактично наданих послуг за відсутності договору викладена ВСУ і у постанові від 30 листопада 2016 р. (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/63427686).

Таким чином, позовні вимоги про визнання договору між ОСОБА_1 сторонами розірваним не підлягають задоволенню за відсутності такого договору.

IIЩодо зобовязання до проведення перерахунку, припинення нарахування та закриття особового рахунку.

З особової картки абонента ОСОБА_3 (т.1 а.с.143) вбачається, що відповідачем був здійснений перерахунок заборгованості позивачки, яка була нарахована станом на лютий 2016 р., подальше нарахування не здійснювалося.

Згідно ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-XIV питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Позивачами суду не доведено, що наявність у бухгалтерській звітності відповідача особового рахунку з оплати за теплопостачання і гарячу воду на імя позивачки з нульовим балансом якимось чином порушує їх права чи встановлює певні обовязки.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог про проведення перерахунку, припинення нарахування та закриття особового рахунку відсутні.

III. Щодо зобовязання до видачі акту про відключення від централізованого опалення.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог в цій частині посилаються на п.5 затвердженого рішенням виконавчого комітету Лисичанської міської ради від 16.06.2009 р. №461 Порядку установки систем індивідуального опалення в жилих будинках, обладнаних централізованою системою опалення (т.1 а.с.131-132).

Але згідно цього пункту договір з теплопостачальником вважається розірваним з моменту підписання акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦЩ і ГВП і введення системи автономного опалення.

З наведеного положення Порядку… вбачається, що особі видається не два окремих акти один про відключення від системи ЦО та другий про підключення автономного опалення, а один спільний акт.

Позивачем не заявлені вимоги до особи, яка здійснила встановлення автономної системи опалення щодо складання такого спільного акту, докази на згоду підписання цього акту з боку такої особи суду не надані, що означає можливу наявність спору і з цією особою. Одноособове його складення лише відповідачем неможливе. Акт про відсутність у позивачів стояку гарячої води відповідачем складений (т.1 а.с.176).

Окрім того, правовим наслідком і єдиною метою складання передбаченого п.5 Порядку… акту є розірвання договору з теплопостачальною організацією. Однак, як зазначено вище, такий договір між сторонами відсутній, тобто відсутність акту не тягне порушення прав позивачів.

Тому суд вважає, що позивачами не доведене порушення їх прав чи охоронюваних законом інтересів відсутністю акту, передбаченого п.5 Порядку…, окрім того, позов предявлений не до всього кола осіб, що повинні приймати участь у справі за цією вимогою.

Тому підстави для задоволення позову і в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 263-265 ЦПК України, , -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, які зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_5, до комунального підприємства «Лисичанськтепломережа», що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Баумана, буд.17, про визнання договору розірваним, зобовязання до видачі акту про відключення від централізованого опалення, проведення перерахунку та зобовязання закриття особового рахунку і припинення нарахування абонентської плати в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений 13 квітня 2018 р.

Суддя: