Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/255/18
Провадження № 2/376/211/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі Якштас А.В.,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житло,

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року до Сквирського районного суду Київської області звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в обгрунтування якого вказали, що 03.10.201 року між ОСОБА_2 та представником Організатора ДП «Сетам» в особі директора Департаменту електронних торгів ОСОБА_5 будо складено протокол №288694 проведення електронних торгів. Згідно протоколу позивач ОСОБА_2 набула у власність ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності. 11.11.2017 року державним виконавцем Сквирського районного відділу ГТУЮ в Київській області складено акт про проведенні електронні торги, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3І, ОСОБА_7 склали угоду про купівлю-продаж житловою квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області ? частини квартири належить ОСОБА_3, а ? частина квартири належить ОСОБА_4.

За даним договором ОСОБА_3, ОСОБА_7 передали ОСОБА_1, ОСОБА_2 житлову квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м, яка належала відповідачам на підставі рішення суду, правовстановлюючі документи та ключі від квартири, а позивачі у свою чергу передали відповідачам кошти у сумі 9500 доларів США та прийняли майно, про що було складено розписку.

Нотаріально посвідчити договір позивачі з власниками квартири домовились після повного зібрання необхідних документів. Однак нотаріус відмовила їм у реєстрації нерухомого майна та порекомендувала звернутися до суду.

Відповідачі визнають, що позивачі є власниками квартири, про що свідчить їхня заява про визнання позову.

Позивач, посилаючись на те, що сторони не мають змоги оформити договір купівлі-продажу майна належним чином у нотаріуса, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м, а за ОСОБА_2 визнати право власності на 1/4 частини житлової квартири№2 по вул. Набережна, 7а, у м. Сквира Київської області, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м рішенням суду.

Позивачі в підготовче судове засідання не з'явився, надіславши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі, також в підготовче судове засідання не з'явилися, надавши заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та не заперечують щодо їх задоволення.

Відповідно ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Судом встановлено, те, що 03.10.201 року між ОСОБА_2 та представником Організатора ДП «Сетам» в особі директора Департаменту електронних торгів ОСОБА_5 будо складено протокол №288694 проведення електронних торгів. Згідно протоколу позивач ОСОБА_2 набула у власність ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності. 11.11.2017 року державним виконавцем Сквирського районного відділу ГТУЮ в Київській області складено акт про проведенні електронні торги, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3І, ОСОБА_7 склали угоду про купівлю-продаж житловою квартири АДРЕСА_1, яка належить їм на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області ? частини квартири належить ОСОБА_3, а ? частина квартири належить ОСОБА_4.

За даним договором ОСОБА_3, ОСОБА_7 передали ОСОБА_1, ОСОБА_2 житлову квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м, яка належала відповідачам на підставі рішення суду, правовстановлюючі документи та ключі від квартири, а позивачі у свою чергу передали відповідачам кошти у сумі 9500 доларів США та прийняли майно, про що було складено розписку.

Нотаріально посвідчити договір позивачі з власниками квартири домовились після повного зібрання необхідних документів. Однак нотаріус відмовила їм у реєстрації нерухомого майна та порекомендувала звернутися до суду.

Відповідачі визнають, що позивачі є власниками квартири, про що свідчить їхня заява про визнання позову.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Частина 2 статті 328 ЦК України визначає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до положень ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно положень ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

В свою чергу частиною другою статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

В силу вимог ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача з договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу згідно положень ч. 3 ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Після дослідження обставин справи, судом було з'ясовано, що відповідачі позов визнали.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи, що визнання відповідачами позову вимогам закону не суперечить, права третіх осіб не порушує, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 328, 334, 657 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 81, 82, 200, 206, 247 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (адреса: вул. Незалежності, 106, м. Сквира Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_4 (адреса: вул. Незалежності, 106, м. Сквира Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) про визнання права власності на житло - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частини житлової квартири АДРЕСА_3, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлової квартири АДРЕСА_3, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції на протязі 30 днів.

Суддя: