Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/5852/13 Головуючий у 1-й інстанції: Крамаренко А.І.
Пр. №22ц/778/1547/18-2
УХВАЛА

20 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року про задоволення заяви Бердянської місцевої прокуратури про виправлення помилок у виконавчому листі №310/5852/13-ц, виданому Бердянським міськрайонним судом 17.01.2017

у справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Бердянської міської ради, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: Реєстраційна служба Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконним та скасування п. 5, 5.57 рішення Бердянської міської ради №41 від 25.02.2010, про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису та повернення земельної ділянки із чужого незаконного володіння та передачу її територіальній громаді м. Бердянська

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року внесено виправлення у виконавчий лист №310/5852/13-ц, виданий Бердянським міськрайонним судом 17.01.2017.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Проте, апеляційне провадження у цій справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі.

В силу вимог п. 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Встановлено, що вищезазначена апеляційна скарга у цій справі була направлена поштою до суду першої інстанції 09.03.2018 року, тобто після набрання чинності нової редакції ЦПК України (15.12.2017 року).

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в новій редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 2 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі, постановлена 21.08.2017 року за відсутності ОСОБА_1, що підтверджується довідкою суду (т. 4 а.с. 15).

ОСОБА_1 20.10.2017 року особисто отримала повний текст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, що підтверджується поштовим повідомленням (т. 4 а.с. 22).

Проте, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відправила поштою до суду першої інстанції лише 09.03.2018 року (конверт), тобто із пропуском 5-денного строку на її подачу, який збіг 25.10.2017 року.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 разом із вищезазначеною апеляційною скаргою подала заяву про поновлення строку, яка обґрунтована тим, що скаржник не отримувала поштою кореспонденцію з суду та не розписувалася за її отримання тобто, ОСОБА_1 не отримувала оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, вперше текст ухвали був отриманий представником ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_2 тільки 22.02.2018 року.

Також, згідно із поштовим повідомленням за штрих-кодовим ідентифікатором 434 (т. 4 а.с. 22) вручення оскаржуваної ухвали відбулося 19.10.2017 року, що не збігається із вказаною датою отримання адресатом - 20.10.2017р.

Крім того, вчинення на поштовому повідомленні підпису та написання прізвища «Верцман» від особи не ОСОБА_1 не збігається з підписом відповідача.

Отже, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 вважає, що вищезазначене поштове повідомлення не свідчить про отримання ОСОБА_1 оскаржуваної ухвали суду від 21.08.2017 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та суперечать матеріалам цієї справи.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2017 року ОСОБА_1 отримала копію повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, що підтверджується поштовим повідомленням (т. 4 а.с. 22).

Крім того, апеляційний суд не вбачає підстав не приймати до уваги поштове повідомлення за штрих-кодовим ідентифікатором 434 (т. 4 а.с. 22).

Звідси, строк п'ять днів на подачу апеляційної скарги з дня отримання ОСОБА_1 (20.10.2017 року) копії ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року розпочався для останньої з 21.10.2017 року.

При вищевикладених обставинах, вказані скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому визнані неповажними.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, на підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, керуючись п. 11, 13 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2017 року у цій справі в межах строку, встановленого судом, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог до апеляційної скарги будуть застосовані правила ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар