Справа № 526/543/18
Провадження № 2/526/381/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

при секретарі Синепол С.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Вельбівської сільської ради, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

до суду звернувсяОСОБА_1 з позовною заявою до територіальної громади Вельбівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач вказує, що 20 травня 1998 року померла його баба ОСОБА_3, яка була зареєстрована разом з сином ОСОБА_4 за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області. 12 січня 2004 року помер його дядько ОСОБА_4, який був зареєстрований разом із співмешканкою ОСОБА_5 за адресою: вул. Центральна, 33, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області. 17 грудня 2005 року помер його батько ОСОБА_6, який на день смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_1. 11 вересня 2013 року померла мати ОСОБА_7, яка була зареєстрована за вищевказаною адресою.

Після смерті баби ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул. Шевченка, 3, в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області. Правоустановчі документи на вищевказане домоволодіння відсутні. За життя баба залишила розпорядження, відповідно до якого належний їй будинок з допоміжними господарськими будівлями в с. Вельбівка заповіла в рівних частинах ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Після смерті дядька ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, сертифікат про що видавався згідно розпорядження голови Гадяцької райдержадміністрації № 371 від 01.08.1996 та зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів КСП «Вельбівка» за № 570 від 06.08.1998 по Вельбівській сільській раді, та майновий пай члена СТОВ «Вельбівка», що належав на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ПО341 № 029295 вартістю 2496 грн. Сертифікат на право на земельну частку (пай) та свідоцтво про право власності на майновий пай відсутні, втрачені.

ОСОБА_4 за життя залишив розпорядження, а саме все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_8.

Після смерті батька ОСОБА_6, залишилась спадщина у вигляді майнового паю члена СТОВ «Вельбівка», що належав на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ПО 144 № 029148 вартістю 4877 грн. Свідоцтво про право власності на майновий пай відсутнє, втрачене.

Мати ОСОБА_7 залишила розпорядження, відповідно до якого все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла позивачу.

При зверненні до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення документів на спадкове майно, виявилося, що на вказане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, тому нотаріус відмовив йому в оформленні прав на спадщину.

Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на домоволодіння по вул. Шевченка, 3, в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області; право на земельну частку (пай) розміром 2,25 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Вельбівської сільської ради; право власності на два майнові паї членів СТОВ «Вельбівка», що належали ОСОБА_4 та ОСОБА_6

ПозивачОСОБА_1 у підготовче засідання не зявився, направив на адресу суду заяву про можливість розгляду справи без його участі.

Представник відповідача територіальної громади Вельбівської сільської радинаправив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Треті особи: представник Гадяцької державної нотаріальної контори та приватний нотаріус ОСОБА_2 не з'явилися, направили заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Вельбівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майнопідлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, померла 20 травня 1998 року, про що Вельбівською сільською радою 21.05.1998 видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 077712, актовий запис № 29.

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Вельбівської сільської ради від 20.03.2017 № 02-20/233, будинковолодіння в с. Вельбівка по вул. Шевченка, 3, Гадяцького району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 06, особовий рахунок № 556 відносилося до типу колгоспного двору. Членом колгоспного двору станом на 01.07.1990 була ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - голова двору. Земельна ділянка площею 0,42 га на даний час не приватизована.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, ОСОБА_3 наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме їй фактично належав житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області.

За життя, а саме 28 грудня 1987 року, ОСОБА_3 на випадок смерті залишила заповітне розпорядження: належний їй будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, заповіла порівну ОСОБА_6 та ОСОБА_4. Даний заповіт посвідчено у виконавчому комітеті Вельбівської сільської ради та зареєстровано у Книзі для запису нотаріальних дій під № 32.

Як зазначено у довідці виконавчого комітету Вельбівської сільської ради від 20.03.2017 № 02-20/235, померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована та проживала станом на 20.05.1998 за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Інших зареєстрованих осіб станом на 20.05.1998 не значилось.

Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 89 від 11.04.2018, після померлої 20 травня 1998 року ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Судом встановлено та відповідно підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою відділу РАЦС Гадяцького РУЮ від 28.12.2004 № 285/03-49, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно були синами померлої ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 263944, виданого Вельбівською сільською радою, ОСОБА_4 помер 12 січня 2004 року.

За життя, 28 листопада 2003 року, ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_8. Вказаний заповіт нотаріально посвідчений секретарем Вельбівської сільської ради та зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під № 122.

Відповідно до заяви ОСОБА_8 від 26.06.2014, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_2, йому відомо про складений його батьком ОСОБА_4 заповіт на користь нього. У визначений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті батька він не подав та не має наміру звертатись до суду за продовженням строку прийняття спадщини.

У довідці виконавчого комітету Вельбівської сільської ради № 11.12.2017 № 02-20/1497 зазначено, що померлий ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав станом на 12.01.2004 за адресою: вул. Центральна, 33, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області разом із співмешканкою ОСОБА_5. Інших зареєстрованих осіб станом на 12.01.2004 не значилось.

Як свідчить довідка, видана відділом у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 08.12.2017 № 664/0/193-17, на імя ОСОБА_4 (помер 12.01.2004) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144813 на площу 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів КСП «Вельбівка» за № 570 від 06.08.1998 по Вельбівській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя ОСОБА_4 не реєструвався та не видавався.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО 341 № 029295 від 28 серпня 2001, виданого Вельбівською сільською радою, ОСОБА_4 мав право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Вельбівка», його частка визначена у розмірі 2496 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 20 грудня 2004 року, ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_4, який помер 12 січня 2004 року.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 89 від 11.04.2018, після померлого 12.01.2004 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 028604, виданого Вельбівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_6 помер 17 грудня 2005 року, актовий запис № 59.

Як зазначено у довідці виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 20.03.2017 № 02-20/237, померлий ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав станом на 17.12.2005 за адресою: вул. Миру, 59, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області разом з дружиною ОСОБА_7 та сином ОСОБА_1. Інших зареєстрованих осіб станом на 17.12.2005 не значилось.

Згідно свідоцтва про одруження, померлий ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, його батьками були ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належало право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Вельбівка», його частка визначена у розмірі 4877 грн, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ПО 144 № 029148 від 07 серпня 2001, виданого Вельбівською сільською радою.

Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 89 від 11.04.2018, після померлого 17 грудня 2005 року ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 61 заведена на підставі фактичного прийняття. 19 липня 2006 року видавались свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на пайову земельну ділянку. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

11 вересня 2013 року померла мати ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 250126, видане виконавчим комітетом Вельбівської сільської ради, актовий запис № 24.

Відповідно до заповіту від 18 червня 2012 року, нотаріально посвідченого секретарем Вельбівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 121, ОСОБА_7 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все її майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла позивачу ОСОБА_1

У довідці виконавчого комітету Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 20.03.2017 № 02-20/238 зазначено, що померла ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала станом на день смерті 11.09.2013 за адресою: вул. Миру, 59, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області разом із сином ОСОБА_1.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_2 від 24.05.2018 № 876/01-16, після померлої 11 вересня 2013 року ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, інші особи із заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися.

Постановою державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 березня 2018 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 17.12.2005 ОСОБА_6, а саме на житловий будинок за адресою: вул. Шевченка, 3, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, на земельну частку (пай), розташовану на території Вельбівської сільської ради та на майновий пай члена СТОВ «Вельбівка» Гадяцького району Полтавської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою:вул. Шевченка, 3, с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області житловий будинок позначений літерою А-1,а, загальною площею 50,3 кв.м, житловою площею 22,3 кв.м, сарай літ. Б, сарай з погребом літ. В, огорожа № 1, колодязь № 2.

Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчить відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта, виготовленого станом на 13 березня 2018 року.

Аналізуючи досліджені докази, судом встановлено, що нотаріально оформити спадкове майно позивач не має можливості, оскільки відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на домоволодіння та втрачені оригінали документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) та майнові паї.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування.

У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (п. 4) до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємств, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, складається комісією і затверджується зборами співвласників.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок, права на земельну частку (пай) та майнові паї.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 328, 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Вельбівської сільської ради, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на спадкове майно, що знаходиться по вул. Шевченка, 3, в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, на земельній ділянці, яка належить до фонду земель Вельбівської сільської ради, у вигляді домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. А-1,а, загальною площею 50,3 кв.м, житловою площею 22,3 кв.м, сарай літ. Б, сарай з погребом літ. В, огорожа № 1, колодязь № 2, яке залишилось після померлих 17 грудня 2005 року ОСОБА_6 та 11 вересня 2013 року ОСОБА_7, що належало померлій 20 травня 1998 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,25 га в умовних кадастрових одиницях, розташованої на території Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яка залишилась після померлих 17 грудня 2005 року ОСОБА_6, 11 вересня 2013 року ОСОБА_7, право на яку належало померлому 12 січня 2004 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай члена СТОВ «Вельбівка», що залишилось після померлого 12 січня 2004 року ОСОБА_4 та належав йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ПО 341 № 029295 вартістю 2496 грн.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на майновий пай члена СТОВ «Вельбівка», що залишилось після померлого 17 грудня 2005 року ОСОБА_6, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ПО 144 № 029148 вартістю 4877 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий Л. І. Тищенко