Справа № 548/75/18
Провадження № 2/548/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2018 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

за участю : секретаря судового засідання - Вовк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, мотивуючи його тим, що протягом 2009-2013 р.р. позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у цивільному шлюбі із відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

25 липня 2012 року у позивача та відповідача народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 01.08.2012 р., про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 2116.

Рішенням Хорольського районного суду від 18 жовтня 2013 року було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказує, що починаючи із листопада 2013 року по січень 2017 року відповідач проводив часткову сплату нарахованих аліментів, а із лютого 2017 року відповідач повністю припинив сплату нарахованих аліментів.

Розрахунком державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хорольського районного управління юстиції ОСОБА_4 відповідно до вказаного розрахунку заборгованість по стягненню аліментів станом на 01 грудня 2017 року складає 8269,71 грн.

За розрахунками позивача за період з вересня 2015 року по листопад 2017 року включно сума неустойки (пені), яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь, складає 20705,93 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги визнали частково та прохали при ухваленні рішення врахувати стан здоров"я та матеріальне становище відповідача , наявність у ОСОБА_2 ще двох дітей, яким сплачуються аліменти по 1/4 частині, а також стягуються аліменти на ОСОБА_3 по 1/4 частині всіх видів його доходів, а тому прохають суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 2408,64 грн.

Врахувавши позицію сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до рішення Хорольського районного суду від 18 жовтня 2013 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Розрахунком державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хорольського районного управління юстиції ОСОБА_4 відповідно до вказаного розрахунку заборгованість по стягненню аліментів станом на 01 грудня 2017 року складає 8269,71 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п.22 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів ст.196 Сімейного кодексу України передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Правова позиція з зазначеного питання Верховного Суду України викладено в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 березня 2016 року за справою № 6-300цс16.

Таким чином загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів становить 2408,64 грн. виходячи із розрахунку:

заборгованістьРозмір пені,1%Кількість прострочених, днівСума пені, грн
за вересень 2015 року 40,500,413012, 30
за жовтень 2015 року 52,650,533116,43
за листопад 2015 року52,650,533015,90
за грудень 2015 року:52,650,533116,43
за січень 2016 року:93,900,943129,14
за лютий 2016 року:93,900,942927,26
за березень 2016 року:93,900,943129,14
за квітень 2016 року:93,900,943028,20
за травень 2016 року:93,900,943129,14
за червень 2016 року:93,900,943028,20
за липень 2016 року:93,900,943129,14
за серпень 2016 року:93,900,943129,14
за вересень 2016 року:93,900,943028,20
за жовтень 2016 року93,900,943129,14
за листопад 2016 року:93,900,943028,20
за грудень 2016 року:93,900,943129,14
за січень 2017 року:257,782,583179,98
за лютий 2017 року567,385,6828159,04
за березень 2017 року567,385,6831176,08
за квітень 2017 року:650,506,5130195,30
за травень 2017 року:650,506,5131201,81
за червень 2017 року:650,506,5130195,30
за липень 2017 року:650,506,51 31201,81
за серпень 2017 року650,506,5131201,81
за вересень 2017 року:650,506,5130195,30
за жовтень 2017 року:650,506,5131201,81
за листопад 2017 року:650,506,5130195,30
за грудень 2017 року:----
Всього: 2408,64

В ухвалі ВСУ від 19 серпня 2009 року Верховний Суд України зазначив, що відповідно до ч.1 ст.20 СК до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 цього Кодексу.

Право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення їх сплати передбачене ст.196 СК, а відтак, до вимог позовна давність застосуванню не підлягає.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви , а відповідач - разом з поданням відзиву.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч. 8 ст. 279 ЦПК України, судом досліджуються докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті, в даному випадку пояснення, викладені в позовній заяві і докази, надані разом із позовом.

Отже, враховуючи вищезазначене, принципи розумності і справедливості, а також диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені ) за прострочення сплати аліментів у розмірі 2408,64 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 704, 80 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.22 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, враховуючи правову позицію , висловлену в Постанові ВСУ від 01.07.2015 року в справі № 6-94цс15, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 2408,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 23.05.2018 року.

Суддя : Н.С.Миркушіна