Справа № 442/2700/17
У Х В А Л А

24 травня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Харіва І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі заяву відповідача ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсними договору, зобовязання звільнити земельну ділянку та стягнення судових витрат, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсними договору, зобовязання звільнити земельну ділянку та стягнення судових витрат.

Від відповідача ОСОБА_1 поступила заява про залишення справи без розгляду, мотивована ст. 257 ЦПК України, а саме, тим, що позов подав прокурор, який не має права на подачу такого позову.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч.1 п. 1 ст. 257 УПУ України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Із матеріалів справи вбачається, що заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури звернувся до суду з метою захисту інтересів держави та обґрунтовував позовні вимоги тим, що спірна земельна ділянка, виділена під сервітут відповідачу ОСОБА_1, належить до категорії земель рекреаційного призначення, а відтак на її території заборонена господарська та інша діяльність, що негативно впливає на навколишнє природне середовище або може зашкодити використанню їх за цільовим призначенням. З урахуванням цього, на думку прокурора, оскаржуване рішення сесії Дрогобицької міської ради, договір про встановлення особистого строкового сервітуту для розміщення тимчасової споруди, порушують права територіальної громади міста Дрогобича.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» означає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно зі ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка в тому числі здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.45 ЦПК України (в редакції на час подачі позову прокурора) з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених ч.2 або 3 ст.25 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених ст.121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частина 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб»єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.3 ст. 23 зазначеного Закону наявність підстав для представництва має бути обгрунтована прокурором у суді.

Отже, вказані вище нормативні акти наділяють прокурора повноваженнями на представництво інтересів держави в суді, а тому в задоволенні заяви про відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, суд -

постановив :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради, виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення Дрогобицької міської ради, визнання недійсними договору, зобовязання звільнити земельну ділянку та стягнення судових витрат без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Нагірна О.Б.