У х в а л а

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 662/1286/16-ц

провадження № 61-12650ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2018 року ОСОБА_1 було подано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

28 лютого 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

06 березня 2018 року вищевказана справа розподілена судді-доповідачу Синельникову Є. В.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», і відповідно до пункту 14 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки її було подано із пропуском строку на касаційне оскарження,

Згідно частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року), касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Із матеріалів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції постановлено 13 вересня 2017 року.

Строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення сплив 03 жовтня 2017 року.

Касаційну скаргу здано до поштового відділення 12 лютого 2017 року, про що свідчить штемпель на конверті.

Подана касаційна скарга містить клопотання, в якій заявник просить поновити пропущений процесуальний строк на касаційне оскарження посилаючись на те, що повторне звернення із вказаною касаційною скаргою зумовлено тим, що попередню касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику, крім цього вказує на юридичну необізнаність, у зв'язку з чим не мав змоги вчасно усунути недоліки попередньої касаційної скарги.

Процесуальний строк може бути поновлений, якщо суд знайде підстави для його поновлення.

Наведена підстава для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не може бути визнана поважною та не може слугувати підставою для поновлення строку на касаційне оскарження виходячи з наступного.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків у зв'язку з тим, що заявником не підписано касаційну скаргу і не додано її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26 грудня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди передано до Верховного Суду.

Станом на 23 січня 2018 року особою, яка подала касаційну скаргу, вимоги ухвали судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2017 року виконано не було, недоліки касаційної скарги не усунуто, у зв'язку з чим ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 січня 2018 року вказана касаційна скарга була повернута заявнику.

Відповідно до положень частини другої статті 328 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Отже, скаржник, не скористався правом щодо усунення вказаних в ухвалі суду від 13 жовтня 2017 року недоліків поданої касаційної скарги.

Разом з цим, враховуючи, що підставою для повернення попередньої касаційної скарги неподаною було лише те, що заявником не надано підписаної касаційної скарги з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, то посилання заявника на юридичну необізнаність не може бути визнано судом підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, суд, надавши оцінку доводам заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає, що наведені в ній підстави є неповажними, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовано поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку, а вказані причини не визнані судом поважними підставами для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Інші підстави пропуску строку на касаційне оскарження у матеріалах касаційної скарги не зазначені.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявником, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серія паспорта особи, яка подає касаційну скаргу, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти (за наявності).

За таких обставин до суду касаційної інстанції заявнику необхідно надіслати уточнену редакцію касаційної скарги та її копії, відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, заявником, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, що визначений Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Сума судового збору за подання касаційної скарги станом на дату її подання складала 4 440 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати документ, що підтверджує сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 13 вересня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Наслідки невиконання вимог цієї ухвали передбачені статтею 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников