Справа № 654/973/17
Провадження №2/654/961/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Данилевського М.А.,

за участю секретаря Друговин В.М.,

представника відповідачів - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гола Пристань цивільну справу в порядку загального провадження №654/973/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих курсовою різницею,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2017 позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 збитків завданих курсовою різницею у розмірі 27 154,85 доларів США; заборгованість за нарахованими процентами за період 10.09.2013 - 24.02.2017 у розмірі 15 708,26 доларів США; пеню за порушення строків сплати відсотків за період 24.02.2016 - 23.02.2017 у розмірі 256 318,81 грн.; штраф за порушення зобовязання по страхуванню предмета застави у розмірі 5 000грн.

В обґрунтування позову приведені доводи про те, що 11.07.2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, був укладений Кредитний договір № 0092/08/11/CL відповідно до якого Позивач відкрив Відповідачу відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у сумі 45 000,00 доларів США строком по 10.07.2018 рік зі сплатою 14,92% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 11.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

16.01.2014 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області з Відповідачів, стягнуто заборгованість в сумі 308 776,30 грн. ОСОБА_1 рішення набрало законної сили. В подальшому Відповідачем було виконано рішення суду, кошти сплачено на рахунок до Державної виконавчої служби та перераховані банку. На день зарахування коштів (23.02.2017 рік) на рахунок Позивача офіційний курс долара складав 26,906 грн. за 1 дол. США. Отже, як вказує позивач, відповідач неналежно виконав рішення Голопристанського районного суду Херсонської області, а тому з Відповідачів підлягає стянення суми курсової різниці. Крім того, позивач зазначив, що в період з 10.09.2013 по 24.02.2017. Банк здійснював нарахування відсотків за користування кредитом, які також на його думку підлягають стягненню. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідачів складається зі збитків від курсової різниці 27 154,85 доларів США, які склалися між курсом долара США на дату складання розрахунку про поданні позову та на дату погашення заборгованості по кредиту згідно рішення суду від 10.09.2013, нарахованих процентів за період стягування збитків, які були завдані Позивачу через несвоєчасну сплату боргу Відповідачем 15 708,26 дол. США, нарахування пені за порушення строків сплати відсотків за період з 24.02.2016 по 23.02.2017 - 256 318,81 грн. та штрафу за порушення зобовязання по страхуванню предмету застави - 5 000,00 грн., які позивач просив солідарно стягнути.

05.02.2018 Голопристанським районним судом Херсонської області винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ "Банк Форум" задоволено.

03.07.2018 ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області, заочне рішення Голопристанського районного суду від 05.02.2018 по справі №654/973/17 за позовом ПАТ "Банк Форум" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не прибула, в поданій заяві від 01.11.2018 просить суд здійснити розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник відповідачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив суд застосувати позовну давність. Пояснивши, що останньою дією з боку позивача, що переривала строк позовної давності була подача позову за результатами розгляду якого було ухвалене рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 січня 2014 року. На час розгляду спору, що наразі перебуває в провадженні Голопристанського районного суду сплив трирічний строк позовної давності. Тому представник відповідача просить відмовити банку в задоволенні позову.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Суд встановив, що 11.07.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ» і ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № 0092/08/11/CL відповідно до якого Позивач відкрив Відповідачу відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі у сумі 45 000,00 доларів США строком по 10.07.2018 рік зі сплатою 14,92% річних. (а.с.5-7).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 11.07.2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. (а.с.12).

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.01.2018 з відповідачів, стягнуто заборгованість в сумі 308 776,30 грн. (а.с.16-17).

В подальшому Відповідачем було виконано рішення суду, кошти сплачено на рахунок до Державної виконавчої служби та перераховані Банку. На день зарахування коштів (23.02.2017 рік) на рахунок Позивача офіційний курс долара складав 26,906 грн. за 1 дол. США.

Також судом при прийнятті рішення враховується остаточність судового рішення, необхідно визначити чи вважається проведеним належним чином виконання зобов'язання у випадку, коли боржник (позичальник) сплатив кредитору (банку) заборгованість за кредитним договором, зобов'язання за яким виражені в іноземній валюті, у розмірі, який був визначений остаточним судовим рішенням у національній валюті, отримавши через певний проміжок часу після набрання законної сили судовим рішенням від позичальника повну суму, визначену у цьому рішенні, не позбавлений права на пред'явлення до позичальника (боржника) вимог у зв'язку із несвоєчасною сплатою коштів згідно судового рішення (несвоєчасне виконання зобов'язання).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року N 959-XII "Про зовнішньоекономічну діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Законом України від 23 вересня 1994 року N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті".

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16 січня 2014 року позов задоволено у повному обсязі. Рішення набрало чинності і виконано відповідачем у повному обсязі 23 лютого 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Заявляючи вимоги про стягнення курсової різниці, позивач просив стягнути її на підставі статті 22 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Визначення поняття збитків наводяться також у частині другій статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частини четвертої статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Тобто, "курсова різниця" жодним чином не може бути упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток.

Кредитор, який сам визначив заборгованість у валюті гривні України, погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, а боржником сплачено таку заборгованість у повному обсязі, не має права на стягнення курсової різниці, оскільки визначив зобов'язання у національній валюті, у якій і прийняв його виконання.

16.01.2014 року рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області з Відповідачів, стягнуто заборгованість в сумі 308 776,30 грн. ОСОБА_1 рішення набрало законної сили.

Суд вважає, що підстави для стягнення курсової різниці заборгованості відсутні, оскільки збитки позивача по кредитному договору на загальну суму 27 154,85 доларів США не відображені в його балансі, а погашення заборгованості відбулося у національній валюті, виходячи з офіційного курсу Національного банку України на момент ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості за договором і така позиція суду першої інстанції узгоджується з рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №6-14738 св15.

Зазначене цілком узгоджується з правовою позицією з аналогічного питання викладеного у Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 30.05.2018 по справі N 750/8676/15-ц.

Щодо нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом, суд приходить до висновку, що ці вимоги не підлягають задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до суду про погашення всієї заборгованості і тому, рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.01.2014, змінив строк виконання зобов'язання за кредитним договором з 10 липня 2018 року на 16 січня 2014 року, а отже позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками та підвищеними відсотками не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір від 11 липня 2008 року припинив свою дію після винесення рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.01.2014 про дострокове погашення всієї заборгованості. Що узгоджено з правовою позицією з аналогічного питання викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 по справі №564/2199/15-ц,

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення збитків завданих курсовою різницею відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення буде складено 08.11.2018 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський