Справа № 339/344/16-ц
Провадження № 22-ц/779/622/2018
Головуючий у 1 інстанції Сметанюк В. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області, ухвалене головуючим суддею Сметанюком В.Б. 27 червня 2017 року,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0 (згідно Додаткової угоди №1 від 02.04.2009 року реєстраційний номер договору змінений на 1), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 8 537,00 доларів США з розрахунку 12,00% річних на строк з 20.09.2007 року по 19.09.2014 року. Згідно з п. 3.1. Додаткової угоди №1 від 02.04.2009 року кінцевий термін виконання основного зобовязання продовжено до 19.09.2016 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 були укладені договори поруки відповідно №0-1-П та №0-2-П, згідно яких поручителі взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_2

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях та набуває право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе за кредитним договором зобовязання протягом тривалого часу належним чином не виконував, то станом на 21.09.2016 року за ним наявна заборгованість в розмірі 178 840,03 грн., з яких тіло кредиту 148 404,74 грн., відсотки 30 435,29 грн.

У звязку з наведеним позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість за кредитним договором, а також судові витрат в розмірі 2 682,60 грн.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 061,73 доларів США (по кредиту та процентах), що за офіційним курсом НБУ становить 105 726,83 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1 585,68 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором за період до 25.10.2013 року, а стягненню підлягає лише заборгованість за період з 25.10.2013 року по 25.10.2016 року. Також, суд неправильно вважав припиненою поруку відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відмовив в задоволенні позовних вимог до них. Судом не враховано, що відповідно до укладених кредитного договору та договорів поруки боржник та поручителі взяли на себе зобовязання повернути суму кредиту до 19.09.2016 року, сплачуючи її щомісячними платежами згідно з графіком платежів, який є невідємною частиною кредитного договору. Отже, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителів про повернення боргових сум повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. У разі предявлення банком вимог до поручителів більш, ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання, порука припиняється лише в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (згідно Додаткової угоди №1 від 02.04.2009 року реєстраційний номер договору змінений на 1), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 8 537,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, на строк з 20.09.2007 року по 19.09.2014 року (а. с. 7-15).

В подальшому кінцевий термін виконання основного зобовязання продовжено до 19.09.2016 року (п. 3.1. Додаткової угоди №1 від 02.04.2009 року) (а. с. 28-29).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 20.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 були укладені договори поруки відповідно №0-1-П та №0-2-П, згідно яких поручителі взяли на себе зобов'язання солідарно відповідати за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_2 (а. с. 30-35).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях та набуває право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а. с. 40-43).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу за період з 19.11.2011 року по 19.09.2016 року нарахована заборгованість, яка станом на 21.09.2016 року становить 6 930,30 доларів США, з яких 5 750,89 доларів США, що еквівалентно 148 404,74 грн., заборгованість за кредитом та 1 179,41 доларів США, що еквівалентно 30 435,29 грн., заборгованість за відсотками. Всього сума заборгованості в гривневому еквіваленті становить 178 840,03 грн. (а. с. 39).

Задовольняючи частково позов ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Позивач звернувся в суд з позовною заявою 25.10.2016 року, представником відповідача заявлено про застосування строків позовної давності, а тому період заборгованості за тілом кредиту та процентами має бути розрахований з 25.10.2013 року по 25.10.2016 року. Таким чином з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 431,29 доларів США за тілом кредиту та 630,44 доларів США відсотків за користування кредитом. Всього заборгованість за кредитним договором становить 4 061,73 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.06.2017 року становить 105 726,83 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд виходив з того, що останній платіж на виконання умов кредитного договору здійснений 12.09.2012 року (зарахування коштів від реалізації заставного майна автомобіля), а тому з жовтня 2012 року несплачена заборгованість вважається простроченою. Оскільки банк протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з жовтня 2012 року) не предявив вимоги до поручителів, то їх порука за договорами поруки від 20.09.2007 року припинилась, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителів.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у звязку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобовязань за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 20.09.2007 року ПАТ «УкрСиббанк» зверталося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, звернення стягнення на заставне майно.

За клопотанням позивача ухвалою суду позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в частині звернення стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки DAEWOO, модель TF699P, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, залишено без розгляду.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 23.03.2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 60 815,33 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу і судові витрати в сумі 908,15 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 04.04.2011 року та було звернуто до виконання (а. с. 113-114).

Згідно листа Болехівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 10.04.2017 року №1291, на виконанні у відділі перебував виконавчий лист №2-19 від 20.04.2011 року, виданий Болехівським міським судом про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» 61 723,48 грн. заборгованості за кредитним договором. В процесі виконання вказаного рішення було реалізовано автомобіль марки DAEWOO модель TF699P, 2007 року випуску, за ціною 27 192,00 грн. На рахунок стягувача 12.09.2012 року перераховано кошти в сумі 26 241,14 грн. Наведене також підтверджується платіжним дорученням №231 від 12.09.2012 року, в якому одержувачем вказано ПАТ «Дельта Банк» та зазначено про те, що ухвалою Болехівського міського суду замінено сторону виконавчого провадження на ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 138, 142).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.11.2012 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час винесення даної постанови (а. с. 92).

Таким чином встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк, право вимоги якого згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк», у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, змінило строк виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, звернувшись в суд з позовом про дострокове стягнення всієї суми заборгованості.

Після зміни строку виконання зобовязання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки після звернення позивача в суд з позовом про стягнення всієї суми заборгованості та ухвалення судом рішення про задоволення позову, відповідачі зобовязані були виконати таке рішення і усі наступні щомісячні платежі за графіком після ухвалення рішення про дострокове стягнення всієї заборгованості не підлягали виконанню.

Таким чином, з моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом, яким є Закон України «Про виконавче провадження».

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці 2 пункту 17 постанови від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснив, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 даної постанови).

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в справі №564/2199/15-ц, провадження №61-2404св18 з розгляду подібних спірних правовідносин.

Таким чином, суд першої інстанції, правильно встановивши, що на час розгляду даної цивільної справи в суді не виконано рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 23.03.2011 року, яке набрало законної сили, про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» (право вимоги якого згідно договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року перейшло до ПАТ «Дельта Банк») 60 815,33 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу і судових витрат в сумі 908,15 грн., помилково дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ПАТ «Дельта Банк», оскільки після ухвалення рішення суду від 23.03.2011 року про стягнення всієї суми заборгованості, позивач має право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Однак з такими позовними вимогами ПАТ «Дельта Банк» не зверталося.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, то рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ПАТ «Дельта Банк» відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 31.05.2018 року.