Справа № 405/2430/17
Провадження №2-о/405/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/2430/17 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши на обґрунтування заяви, що 23 квітня 1998 року помер його (заявника) батько ОСОБА_2 та після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 20, який знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області. При цьому, він (заявник) як спадкоємець першої черги після смерті батька має намір успадкувати вказане нерухоме майно, у звязку з чим він (заявник) вчасно, у встановлений законодавством строк звернувся до приватного нотаріуса Кіровоградського районного нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини, яку було прийнято нотаріусом, однак нотаріусом було розяснено йому (заявнику), що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки є розбіжності в написанні в різних документах імені його (заявника) батька ОСОБА_2, а саме: відповідно до довідки КООБТІ № 28552 від 04.10.2016 року власником будинку № 20, який знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області є ОСОБА_4, в свою чергу в технічному паспорті на вказаний вище будинок власником житлового будинку вказано ОСОБА_2. Крім того, вказав, що зазначені розбіжності в написанні імені його (заявника) батька у вищевказаних документах сталися внаслідок того, що його (заявника) батька за життя односельчани постійно називали «Леонідом», хоча за паспортними даними, його (заявника) батько значиться як «Олексій», та коли співробітники КООБТІ проводили технічну інвентаризацію домоволодінь в с. Іванівка наприкінці 80-х років, - то помилково вказали неправильне імя його (заявника) батька.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що він (заявник) на даний час має намір успадкувати майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_2, заявник просить встановити факт того, що житловий будинок № 20, який знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області належав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 23 квітня 1998 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання подав до суду заяву, яка зареєстрована в суді за вх. № 20300 від 10 серпня 2018 року, в якій заяву про встановлення факту, що має юридичне значення просив розглянути без його (заявника) участі, заяву підтримав та просив встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво на право власності на житловий будинок № 20, який знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області, яке видане на імя «Гаврилова Леоніда Максимовича» належить ОСОБА_2, який помер 23 квітня 1998 року.

Заінтересована особа Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області (представник заінтересованої особи) в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні.

Зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК № 1637906, виданого ОСОБА_5 с/р Кіровоградського району Кіровоградської області, заявник ОСОБА_1 народився 15.10.1960 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 34, при цьому, батьками ОСОБА_1 в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - ОСОБА_2, в графі «мати» - ОСОБА_6.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 23 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Кіровоградської районної ради народних депутатів № 79 від 22 лютого 1989 року, житловий будинок та прилеглі до нього споруди, розташований в с. Іванівка по вулиці Миру, 20, належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

Зазначений у свідоцтві житловий будинок зареєстрований Кіровоградським ООБТІ на праві особистої власності за головою колгоспного двору ОСОБА_4, і записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 5 23.02.1989 року.

Крім того, відповідно до технічного паспорту від 14.09.1988 року на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який знаходиться по вул. Миру № 20, виготовлений Кіровоградським ООБТІ, власником зазначеного житлового будинку значиться ОСОБА_2.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 помер 23 квітня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 056730, виданим 23 квітня 1998 року Іванівською сільською радою Кіровоградського району та області.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» № 28552 від 04.10.2016 року за архівними даними реєстрових книг ОКП «Кіровоградське ООБТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок № 20, який знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району, Кіровоградської області зареєстровано за ОСОБА_4 (ціле, приватна) на підставі свідоцтва про право власності від 23.02.1989 року, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради, реєстрова книга № 1, запис № 5. Зареєстровано Кіровоградським БТІ 23.02.1989 року.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Соколівської сільської ради № 142 від 27 березня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одна і та ж особа, який до дня смерті 23 квітня 1998 року проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, як розяснив в п. 12 Постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року Пленум Верховного Суду України на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК України (в редакції Закону, чинного на час прийняття Постанови) суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1, має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті його (заявника) батька ОСОБА_2, який помер 23 квітня 1998 року, та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно житловий будинок № 20 по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району Кіровоградської області.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, при цьому, під час судового розгляду, судом встановлено розбіжності у написанні імені батька заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, зокрема, у свідоцтві на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 23 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Кіровоградської районної ради народних депутатів № 79 від 22 лютого 1989 року батько заявника зазначений як «Гаврилов Леонід Максимович», в свою чергу, в технічному паспорті від 14.09.1988 року на житловий будинок індивідуального житлового фонду, який знаходиться по вул. Миру № 20, батько заявника значиться як «Гаврилов Олексій Максимович», у зв`язку з чим факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 23 квітня 1998 року, правовстановлюючого документу свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 23 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Кіровоградської районної ради народних депутатів № 79 від 22 лютого 1989 року, на імя ОСОБА_4, знайшов підтвердження в досліджених судом доказах, на підставі чого, юридичний факт підлягає встановленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом, у звязку з чим, понесені заявником ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп., слід вважати по фактично понесеним заявником.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-80, 81, 89, 263-265, 268, ст.ст.315-319 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити.

Встановити юридичний факт факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 23 квітня 1998 року, правовстановлюючого документа свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) № 20, що знаходиться по вул. Миру в с. Іванівка Кіровоградського району Кіровоградської області від 23 лютого 1989 року, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради народних депутатів на підставі рішення Кіровоградської районної ради народних депутатів № 79 від 22 лютого 1989 року, на імя «Гаврилова Леоніда Максимовича».

Судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп. вважати по фактично понесеним заявником ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є апеляційний суд Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_7