АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №753/787/16-ц № апеляційного провадження: 22-ц/796/2097 /2018
Головуючий у суді першої інстанції: Цимбал І.К. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_5

на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06 грудня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві в особі Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Фінансова ініціатива», Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк», Публічне акціонерне товариство «ФідоБанк», Публічне акціонерне товариство «Юнекс Банк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт», Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», Публічне акціонерне товариство « Перший Український міжнародний банк», Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» - про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю, поділ майна; позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна,-

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання спільною сумісною власністю та поділ майна. Зазначала, що вона з 2005 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі є дітьми померлого від його попереднього шлюбу з ОСОБА_3 Під час проживання однією сім'єю вони з ОСОБА_8 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали у власність майно та накопичували грошові кошти на рахунках у банках. Посилаючись на те, що відповідачі не визнають за нею права на половину майна придбаного за час проживання однією сім'єю з їх батьком, просила задовольнити її позов.

ОСОБА_3 29.03.2016 року звернулася із самостійним позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_5, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна. Посилалася на те, що вона, не дивлячись на розірвання шлюбу з ОСОБА_8 продовжувала проживати з ним однією сім'єю протягом усього часу з дня розлучення і за три роки до його смерті, тобто з 24.02.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначала, що вона вела господарство, доглядала за дітьми, чоловік здійснював утримання родини, а відтак усе майно, що наявне на час смерті спадкодавця є їх спільною сумісною власність в якій їй належить 1/2 частина.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2017 року первісний позов задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання однією сім'ю без реєстрації шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у період з 22.02.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_8 наступне майно: грошові кошти в розмірі 20 799 грн. 49 коп., які знаходяться у ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунку № НОМЕР_1 за договором від 19.05.2015 р.; грошові кошти в розмірі 101 600 грн., які знаходяться у ПАТ «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_2 за договором від 15.04.2015 р., грошові кошти в розмірі 50 000 грн., які знаходяться у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_3 за договором від 20.08.2015 р., грошові кошти в розмірі 180 грн., які знаходяться у ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 17.07.2015 р., грошові кошти в розмірі 157 392 грн. 24 коп., які знаходяться у ПАТ «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_5 за договором від 24.07.2015 р., грошові кошти в розмірі 185 000 грн., які знаходяться у ПАТ «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 03.09.2015 р., грошові кошти в розмірі 153 000 грн., які знаходяться у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 17.06.2015 р., грошові кошти в розмірі 57 000 грн., які знаходились ПАТ Банк «Котракт» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 13.08.2015 р., грошові кошти в розмірі 8 033,14 грн., які знаходяться у ПАТ «Альфа Банк» на рахунку № НОМЕР_9 за договором від 05.12.2013 р.; цінності в індивідуальному банківському сейфі НОМЕР_12 головного офісу ПАТ «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09.07.2012 р.: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 доларів США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору у кількості 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.; машино-місце № 53(відсік № 3), площею 18,40 кв.м., згідно свідоцтва про право власності від 03.08.2009 р. серії НОМЕР_10, розташоване в підземному паркінгу по АДРЕСА_3; 37/100 частини групи нежилих приміщень АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності від 25.07.2007 р. серії НОМЕР_11 та визнано право власності на 1/2 частину вказаних грошових коштів та нерухомого майна за ОСОБА_6.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 та у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна ОСОБА_3 - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28.12.2017 року виправлено допущені у рішенні суду від 06.12.2017 року описки.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 та ОСОБА_5, діючи через свого представника ОСОБА_4, подали апеляційні скарги, в яких ставлять питання про скасування рішення суду та прийняття нового про задоволення позову ОСОБА_3 та відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 Посилаються на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та помилковість висновків суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що допущені судом у рішенні описки, помилки у ПІБ сторін та свідків у справі, роблять текст рішення не зрозумілим і не чітким. Долучені до справи журнали судових засідань не були підписані секретарем невідкладно після судового засідання, а відтак не можуть мати доказового значення. Суд безпідставно не урахував подані нею докази щодо продовження шлюбних відносин після розірвання шлюбу з ОСОБА_8, того, що він не змінював місця свого проживання разом із нею, про що свідчить його прописка та звіти до ПДІ із зазначенням їх спільної адреси, показання її свідків і зокрема свідка ОСОБА_9, який зазначав, що був свідком телефонної розмови ОСОБА_8 з головою Подільського районного суду м. Києва, з яким товаришував останній, щодо розірвання їх шлюбу та отримання рішення про розлучення наступного дня без проведення судового засідання, про що вона не була обізнана. Суд не звернув уваги на те, що оригінали важливих для померлого документів зберігалися в неї, що показання свідків ОСОБА_6 мають розбіжності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 посилається на не забезпечення судом можливості доведення обставин справи свідками, суд не відклав розгляд справи для повторного виклику свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11, про допит яких заявляв відповідач і які не змогли з'явитися до суду з поважних причин, проте інформація яку вони можуть надати є важливою. Вважає, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_8 зареєстрований за іншою ніж ОСОБА_6 адресою, що не дає підстав для беззаперечного висновку про проживання цих осіб разом. Суд не урахував, що правила РПЦ не дозволяють вінчати людей без попередньої реєстрації шлюбу, вінчання, на яке посилається позивачка, не може свідчити про наявність вільного волевиявлення на проживання однією сім'єю і взагалі не могло відбутися без сповіді та причастя, проте позивач цих канонів не дотримувалася. Зазначає, що показанням свідків та доказам, наявним у справі, надана неправильна правова оцінка.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, її представник - адвокат ОСОБА_12, ОСОБА_5, його представник - адвокат ОСОБА_4 апеляційні скарги підтримали з підстав, наведених в них.

Адвокат ОСОБА_4, який є також представником ОСОБА_7, просив апеляційні скарги задовольнити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, її клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів не задовольняє за відсутності доказів на підтвердження поважності причин її неявки.

Представники третіх осіб: Головного управління юстиції в м. Києві в особі Шістнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Фінансова ініціатива», Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк», Публічного акціонерного товариства «ФідоБанк», Публічного акціонерного товариства «Юнекс Банк», Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином ( т.10 а.с.61-68).

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Інститут спільного проживання однією сім'єю без шлюбу та майнові відносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За правилами статті 74 СК України (у редакції, чинній до 16 січня

2007 року) якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що стаття 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суду належить встановити факт створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд вважав встановленим факт її проживання з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 22.02.2005 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету, придбання нерухомого майна, іншого цінного майна та накопичення грошових коштів за рахунок спільних зусиль і спільної праці, з огляду на що визнав придбане на ім'я останнього майно та грошові вкладі їх спільною сумісною власність, 1/2 якої належить позивачці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд виходив з недоведеності факту її проживання однією сім'єю з померлим після розірвання їх шлюбу у 2003 році .

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, якому на час смерті належало наступне майно та грошові кошти : грошові кошти в розмірі 20 799 грн. 49 коп., які знаходяться у ПАТ «Банк Михайлівський» на рахунку № НОМЕР_1 за договором від 19.05.2015 р.; грошові кошти в розмірі 101 600 грн., які знаходяться у ПАТ «Банк Форвард» на рахунку № НОМЕР_2 за договором від 15.04.2015 р., грошові кошти в розмірі 50 000 грн., які знаходяться у ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на рахунку № НОМЕР_3 за договором від 20.08.2015 р., грошові кошти в розмірі 180 грн., які знаходяться у ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунку № НОМЕР_4 за договором від 17.07.2015 р., грошові кошти в розмірі 157 392 грн. 24 коп., які знаходяться у ПАТ «Юнекс Банк» на рахунку № НОМЕР_5 за договором від 24.07.2015 р., грошові кошти в розмірі 185 000 грн., які знаходяться у ПАТ «Фідобанк» на рахунку № НОМЕР_6 за договором від 03.09.2015 р., грошові кошти в розмірі 153 000 грн., які знаходяться у ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на рахунку № НОМЕР_7 за договором від 17.06.2015 р., грошові кошти в розмірі 57 000 грн., які знаходились ПАТ Банк «Котракт» на рахунку № НОМЕР_8 за договором від 13.08.2015 р., грошові кошти в розмірі 8 033,14 грн., які знаходяться у ПАТ «Альфа Банк» на рахунку № НОМЕР_9 за договором від 05.12.2013 р.; цінності в індивідуальному банківському сейфі НОМЕР_12 головного офісу ПАТ «Юнекс Банк» згідно договору оренди від 09.07.2012 р.: готівкові кошти в іноземній валюті: номіналом 1 доларів США у кількості 11 шт., номіналом 5 доларів США у кількості 19 шт., номіналом 10 доларів США у кількості 32 шт., номіналом 20 доларів США у кількості 24 шт., номіналом 50 доларів США у кількості 50 шт., номіналом 100 доларів США у кількості 515 шт., номіналом 100 Євро 33 шт., номіналом 200 Євро 1 шт., номіналом 500 Євро у кількості 1 шт., номіналом 5 фунтів стерлінгів у кількості 4 шт., номіналом 10 фунтів стерлінгів у кількості 150 шт., номіналом 20 фунтів стерлінгів в кількості 15 шт., кулон у формі хреста з биркою жовтого кольору у кількості 5 шт., кулон жовтого кольору (релігійна тематика) у кількості 4 шт., ланцюжок з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., ланцюжок з кулоном у формі хреста жовтого кольору в коробочці у кількості 1 шт., браслет з биркою жовтого кольору у кількості 4 шт., обручка жовтого кольору у червоній коробочці у кількості 1 шт., наручний годинник жовтого кольору у кількості 1 шт., годинник (циферблат без браслету) у кількості 2 шт., монети (сувенір) жовтого кольору в коробочці у кількості 2 шт., запонки жовтого кольору 1 пара, шпилька для краватки жовтого кольору у кількості 2 шт., брелок жовтого кольору у кількості 1 шт.; машино-місце № 53 (відсік № 3), площею 18,40 кв.м., згідно свідоцтва про право власності від 03.08.2009 р.серії НОМЕР_10, розташоване в підземному паркінгу по АДРЕСА_3; 37/100 частини групи нежилих приміщень АДРЕСА_3, згідно свідоцтва про право власності від 25.07.2007 р. серії НОМЕР_11.

Заповіту ОСОБА_8 не склав, його спадкоємцями першої черги за законом є його діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_7, народжені від шлюбу з ОСОБА_3,який розірваний на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 27.06.2003 року.

Вказане судове рішення набрало законної сили за життя спадкодавця й до тепер ніким не оскаржувалося, а відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,що обставини встановлені цим рішенням не підлягають доведенню,а правомірність його ухвалення та його законність не можуть бути спростовані показаннями свідка ОСОБА_9 й доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті до уваги.

Судом беззаперечно встановлено, що з часу розірвання шлюбу й до своєї смерті ОСОБА_8 в іншому зареєстрованому шлюбі не перебував і належне йому нерухоме майно придбано, а грошові кошти були покладені на депозитні рахунки у різні банки, більше ніж через три роки після розірвання шлюбу з ОСОБА_3

Згідно положень ст.ст. 12, 83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-78 ЦПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовуючи свої вимоги зазначала, що почала зустрічатися з ОСОБА_8 після його розлучення, вони були прихожанами у храмі святого Воскресіння села Зазим'я і за взаємною згодою обвінчалися в цьому храмі 22.02.2005 року не перебуваючи в будь якому іншому шлюбі, після чого стали проживати разом в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1 як чоловік та жінка до самої його смерті, протягом усього цього періоду вони разом працювали, разом відпочивали, мали спільні доходи та спільний бюджет, з якого за спільною домовленістю надавали допомогу своїм дітям від попередніх шлюбів, здійснювали витрати на утримання майна.

Вказані обставини підтвердили допитані у судових засіданнях свідки: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 , показання яких узгоджуються з іншими доказами, наявними у справі, зокрема з: копіями рішення суду та свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтвом про таїнство шлюбу, довідками про доходи ОСОБА_8 і ОСОБА_6, довідкою ЖЕК "Житлосервіс", довідками про їх спільне лікування та проживання в одному номері, довідкою щодо подорожі у США як подружжя, інформацією Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва про неодноразове надання такої допомоги ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4, численними спільними світлинами за період з 2005 року по 2015 рік .

Виходячи з встановлених обставин з урахуванням зазначених доказів, з правовою оцінкою яких колегія суддів погоджується, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

ОСОБА_3 звертаючись із позовними вимогами про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_8 після розірвання їх шлюбу й до 2012 року посилалася на те, що вона не була обізнана про розірвання шлюбу, що він до часу своєї смерті був зареєстрований за однією з нею адресою, де знаходилися його особисті документи, вони підтримували сімейні стосунки до 2012 року. На підтвердження такому надала особисті документи померлого, медичну документацію, копії податкових звітів, копію паспорта ОСОБА_8 з відміткою про його реєстрацію за адресою АДРЕСА_5, акт, складений мешканцями зазначеного будинку у 2016 році щодо проживання останнього за місцем реєстрації. Посилалася на показання свідків: ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_9, ОСОБА_29, ОСОБА_11, допитаних у судових засіданнях під час розгляду справи.

При цьому відповідачем ОСОБА_5 не заперечувалося того, що про смерть батька його повідомила саме ОСОБА_6, від якої він отримав особисті та інші документи батька, про що видав останній розписку, а усі одержані від неї документи передав матері.

Колегія суддів погоджується з висновками суду стосовно того,що факт реєстрації ОСОБА_8 за однією адресою з колишньою дружиною, тобто у квартирі, співвласником якої він є і за якою він зареєстрований як ФОП та мисливець ще під час їхнього шлюбу, на що посилалася позивачка, не є достатнім для встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу у розумінні статті 74 СК України, без наявності інших ознак сім'ї, а нею не надано доказів на підтвердження ведення спільного господарства, єдиного бюджету, її участі у придбанні майна та грошових коштів у період після розірвання шлюбу із спадкодавцем та не було доведено саме факту створення спірного майна за рахунок спільної праці або спільних коштів з останнім. Показання свідків не узгоджуються з іншими доказами по справі, суперечать рішенню суду про розірвання шлюбу, яким встановлено, що подружжя тривалий час не підтримує сімейних стосунків та не веде спільного господарства, яке набрало законної сили та не оскаржувалося ОСОБА_3 Крім того, стверджуючи, що усі особисті документи ОСОБА_8 знаходилися за місцем їх з ним реєстрації, ОСОБА_3 не могла не бачити штампу про розірвання їх шлюбу у його паспорті протягом понад 10 років, а відтак не можна погодитися з доводами апеляційної скарги стосовно її необізнаності щодо розірвання шлюбу.

Судом ретельно досліджено усі надані докази, кожному з них надана правова оцінка, яку колегія суддів вважає вірною.

Тому на думку колегії суддів правові підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_3 однією сім'єю з ОСОБА_8 після розірвання їх шлюбу по травень 2012 року без реєстрації шлюбу, з огляду на вимоги ст.74 СК України, відсутні у зв'язку з чим суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки доказів.

Проте, усі викладені в апеляційних скаргах обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Докази та обставини, на які посилаються ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в апеляційних скаргах, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зауважень на журнали судових засідань матеріали справи не містять, а відтак доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 щодо неправильності записів та їх оформлення є безпідставними.

Допущені у справі описки виправлені в процесуальний спосіб і це не може бути підставою для скасування судового рішення .

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційні скарги не містять.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 06 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного судушляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :

Повний текст постанови складений : 20.03.2018 р.