У Х В А Л А

8 листопада 2018 року

м. Київ

справа №523/5681/15-ц

провадження № 61-46789ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та витребування з чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

2 листопада 2018 року ОСОБА_2 як представник ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення заявниця посилається на те, що повний текст оскаржуваною постанови складено 28 вересня 2028 року та отримано нею в приміщенні суду 2 жовтня 2018 року, що підтверджується довідкою.

Враховуючи те, що вказані заявником обставини підтверджуються належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку підлягає задоволенню.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу, не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з оскаржуваної постанови, позивач у 2015 році звернувся до суду з позовом, який судом апеляційної інстанції був задоволений частково. Зокрема судом апеляційної інстанції визнано недійсними правочин відчуження автомобіля на підставі довіреності та довідку - характеристику, на підставі якої було проведено перереєстрацію транспортного засобу, а також витребувано у ОСОБА_5 автомобіль та повернуто його у власність позивача.

В касаційній скарзі просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції саме в частині задоволених позовних вимог, які складаються з трьох вимог немайнового характеру.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позову, за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що з 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 гривень.

Оскільки предметом оскарження є три задоволені вимоги немайнового характеру, то розмір судового збору, який підлягав сплаті при подачі позову до суду першої інстанції становить 730,80 грн.

Таким чином, з урахуванням положень пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 1461,60 грн.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням вищевикладеного, скаржнику необхідно було сплатити за подачу до суду касаційної скарги 1461,60 грн (730,80х200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко