РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5152/18

пр. № 2-о/759/306/18

11 квітня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Журибеди О.М.,

при секретарі Ковтун М.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві відділ державної реєстрації смерті про встановлення факту смерті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Донецьк, посилаючись на те, що Головне територіальне управління юстиції у м. Києві відділ державної реєстрації смерті відмовив їй у реєстрації смерті матері, оскільки свідоцтво про смерть видано органами окупованої території.

Заявник в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання в якому просить розглядати заяву у її відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Заявник звернулася до Головного територіального управління юстиції у м. Києві відділ державної реєстрації смерті для отримання свідоцтва про смерть.

Листом № М-32/16.2-45 від 10.04.2018 року Головне територіальне управління юстиції у м. Києві відділ державної реєстрації смерті відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, мотивуючи свою відмову тим, що для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Разом з тим, отримані офіційні документи на підтвердження факту смерті ОСОБА_2, є недійсними на території України, оскільки видані незаконно створеними органами на тимчасово окупованій території України, а відомості про смерть особи не внесенні до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

З огляду на вказане, зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 в органах державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки довідка про причину смерті, яка видана незаконним органом, не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків.

Відповідно до п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, також у судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 02.04.2018 р. серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Відповідно до довідки про причину смерті № 1215, від 02.04.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - померла від травматичного пошкодження декількох частин тіла (а.с. 6).

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» від 14.11.2014 № 875/2014, діяльність державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях припинено.

Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО.

Згідно з цим законом в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17.03.2015 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до пункту 10 частини 2 додатку до розпорядження КМ України від 02 грудня 2015 року за №1275 м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294 ЦПК України, ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві відділ державної реєстрації смерті про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ст. Петрівська, Черноєрковського району Краснодарського краю, громадянки України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Донецьк від травматичного пошкодження декількох частин тіла.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя О.М. Журибеда