Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1366/17
Провадження № 2/480/182/18
Р І Ш Е Н Н Я
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.
при секретарі Куртась К.В.,
розглянувши 22 травня 2018 року в місті Миколаєві в залі суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом садівничого товариства Рябінушка до Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Кир'яківської сільської ради від 19.12.1995 року №77 і визнання недійсним державного акту,
19.08.2017 року представник позивача СТ Рябінушка - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Кир'яківської сільської ради від 19.12.1995 року №77 і визнання недійсним державного акту.
Позивач зазначив, що у 1988 році виконкомом Миколаївської районної ради народних депутатів виданий державний акт серії В № 030517 на право користування землею Миколаївській філії Одеського сільського господарського інституту, відповідно до якого останнє є користувачем земельної ділянки загальною площею 6 га. для розміщення колективних садів. На сьогоднішній день користувачем названої земельної ділянки на підставі вказаного державного акту є СТ «Рябінушка».
Користувачами земельної ділянки № 135 площею 0,04 га, що знаходиться у складі СТ «Рябінушка» у різний період були:
ОСОБА_1 - у період з червня 1988 року по червень 2004 року;
ОСОБА_4 - у період з червня 2004 року по квітень 2007 року;
ОСОБА_5 - у період з травня 2007 року по червень 2015 року;
ОСОБА_2 - з червня 2015 року.
У відповідності до вимог чинного законодавства ОСОБА_2 вирішив приватизувати вказану земельну ділянку, згода на вилучення якої була надана СТ «Рябінушка» (довідка № 70/1 від 02.11.2015 року).
Однак відповіддю Управління Держгеокадастру у Миколаївській області №-М-2531/6-16-СГ ОСОБА_2 було повідомлено про те, що зазначена земельна ділянка № 135 в СТ «Рябінушка» уже значиться у приватній власності іншого громадянина - ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 4716.
У липні 2016 року позивачеві стало відомо, що без відома товариства у 1995 році ОСОБА_1 було приватизовано земельну ділянку № 135 площею 0,04 га, що знаходиться у його складі. При цьому, на ім'я ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 4716, з якого вбачається передача названої земельної ділянки для ведення садівництва у власність ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Кир'яківської сільської Ради народних депутатів від 19.12.1995 року № 77. Позивач вважає, що прийняття виконавчим комітетом Кир'яківської сільської Ради народних депутатів рішення від 19.12.1995 року № 77 про передачу у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є незаконним. Тому змушений звертатися до суду.
05 лютого 2018 року ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області по даній справі було залучено співвідповідача ОСОБА_1.
В судове засідання позивач не з'явився, однак його представник надав письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності.
Представник Киряківської сільської ради також подав заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 відзиву та будь яких пояснень не подав.
Третя особа ОСОБА_2 пояснень щодо позову або відзивуне подав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно державного Акту на право користування землею у 1988 році виконкомом Миколаївської районної ради народних депутатів виданий даний державний акт серії В № 030517 на право користування землею Миколаївській філії Одеського сільського господарського інституту, відповідно до якого останнє є користувачем земельної ділянки загальною площею 6 га для розміщення колективних садів.
Користувачем вказаної земельної ділянки на підставі державного акту є СТ «Рябінушка».
Користувачами земельної ділянки № 135 площею 0,04 га, що знаходиться у складі СТ «Рябінушка» були:
ОСОБА_1 - у період з червня 1988 року по червень 2004 року;
ОСОБА_4 - у період з червня 2004 року по квітень 2007 року;
ОСОБА_5 - у період з травня 2007 року по червень 2015 року;
ОСОБА_2 - з червня 2015 року.
Згідно довідки СТ Рябінушка від 02.11.2015 року ОСОБА_2 є членом садівничого товариства Рябінушка на підставі рішення правління СТ Рябінушка від 21.06.2015 року, протокол №3 і користується земельною ділянкою №135 площею 0,04 га, яка була йому надана в 2015 році. Ділянка знаходиться за адресою: Миколаївська область Миколаївський район Кир'яківська сільська рада , СТ Рябінушка.
ОСОБА_2 вирішив приватизувати вказану земельну ділянку, згода на вилучення якої була надана СТ «Рябінушка» (довідка № 70/1 від 02.11.2015 року).
Відповідно державного Акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № 135 в СТ «Рябінушка».
Таким чином, позивачу стало відомо, що без відома СТ «Рябінушка» у 1995 році ОСОБА_1 було приватизовано земельну ділянку № 135 площею 0,04 га, що знаходиться у його складі. При цьому, на ім'я ОСОБА_1 видано державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 4716, з якого вбачається передача названої земельної ділянки для ведення садівництва у власність ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому Кир'яківської сільської Ради народних депутатів від 19.12.1995 року № 77.
Як вказує позивач відповідно до положень статті 3 чинного на час виникнення спірних правовідносин Земельного кодексу України від 18.12.1990 року, в редакції від 22.06.1993 року (далі -Кодекс), власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.
Положеннями статті 9 Кодексу передбачено, що до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: 1) передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; 2) реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; 3) вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; 4) справляння плати за землю; 5) ведення земельно-кадастрової документації; 6) погодження проектів землеустрою; 7) здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; 8) сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; 9) припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; 10) видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народних депутатів; 11) погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; 12) вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; 13) вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції.
Відповідно до статті 17 Кодексу передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу.
Відповідно статті 19 Кодексу сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.
Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації проводиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.
Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.
Відповідно до положень статті 31 Кодексу вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям проводиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.
Як стверджує позивач погоджень на вилучення (викуп) спірної земельної ділянки СТ «Рябінушка» не надавало, будь-яких інших рішень з цього приводу не приймалось.
Крім того, СТ «Рябінушка» не погоджувало проект відведення спірної земельної ділянки, що свідчить про те, що при переданні її у власність ОСОБА_1 будь-яка технічна документація не виготовлялась, що є прямим порушенням чинного на той час земельного законодавства.
Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого.
Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Ст. 41 Конституції України кожному гарантоване право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, а право приватної власності є непорушним.
Ст. 21 ЦК України встановлює, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Ст. 17 ЗК України (в редакції Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року діючого на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.
Відповідно ч.1 ст. 23 ЗК України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.
Отже, державні акти визнавалися документом, що посвідчували право власності на земельні ділянки й видавалися на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів в межах їх повноважень.
З доказів та тверджень позивача випливає, що державний акт серія МК № 4716 був виданий ОСОБА_1 саме виконкомом Кир'яківської сільської ради, а не самою радою, що є порушенням чинного на той час земельного законодавства.
З огляду на викладене суд вважає, що державний Акт на право приватної власності на землю серії МК № 4716, виданий виконкомом Кир'яківської сільської Ради народних депутатів 22.12.1995 року на ім'я ОСОБА_1 є не дійсним.
Керуючись ст. ст. 3,12,13,81,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -
Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 4716, виданий виконкомом Кир'яківської сільської Ради народних депутатів 22.12.1995 року на ім'я ОСОБА_1.
В решті позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя ОСОБА_6