233 № 2-175/2011
У Х В А Л А

27.11.2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

за участю

секретаря Теліціної О.О.

заявника -

заінтересованих осіб -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягувач Акціонерний комерційний банк «Трансбанк», боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну стягувача його правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, в якій зазначив, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року було відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-175/2011 за позовом АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що розглядалася Центрально-Міським судом м. Макіївки Донецької області. Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 22.10/2013-1 від 24 жовтня 2013 року банком на його користь передано право вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за кредитним договором № 40-МК/ДОН від 12 червня 2007 року, тобто він є правонаступником Акціонерного комерційного банку «Трансбанк». Заявник просить замінити сторону за правом вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_3, а саме: замінити стягувача АКБ «Трансбанк» його правонаступником ОСОБА_1, а також видати дублікат виконавчого листу по цивільній справі № 2-175/2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Крім того, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що оригінал виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, ОСОБА_3 були отримані представником АКБ «Трансбанк» після набрання законної сили рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки. При цьому при укладенні договору відступлення права вимоги виконавчий лист йому переданий не був. На теперішній час передати оригінал виконавчого листа не уявляється можливим, оскільки останній було залишено в регіональному відділенні банку в м. Макіївка, що в теперішній час є непідконтрольною територією України.

Представник первісного стягувача АКБ «Трансбанк», боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, відповідно до ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 листопада 2017 року частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-175/11, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 10 червня 2011 року, яким з ОСОБА_2, ОСОБА_3 стягнуто солідарно на користь АКБ «Трансбанк» заборгованість за кредитним договором № 40-МК/ДОН від 12.06.2007 року в сумі 1170055,56 грн., з якої: заборгованість за кредитом 744 595,92 грн., прострочена заборгованість по кредиту- 185 606,23 грн., прострочена заборгованість по процентам 217 190,39 грн., пеня за порушення строку погашення кредиту 9617,20 грн., пеня за прострочення строку погашення відсотків 13945,82 грн., а також стягнути судовий збір у розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. (а.с. 48-50).

24 жовтня 2013 року між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір відступлення права вимоги № 22.10/2013-1, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 40-МК/ДОН, укладеним 12 червня 2007 року між АКБ «Трансбанк» та ОСОБА_2, перейшло від АКБ «Трансбанк» до ОСОБА_1 (а.с. 60-62).

Тобто, ОСОБА_1 є правонаступником АКБ «Трансбанк» за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником, заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що також узгоджується з Правовою позицію, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

При цьому, виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту субєктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обовязковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що передання Акціонерним комерційним банком «Трансбанк» своїх прав іншій особі, тобто заявнику по справі, за договором про відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом, у заявника є всі підстави для звернення до суду з заявою про заміну стягувача, тому заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником слід задовольнити, оскільки в даному випадку після набрання рішенням суду законної сили змінився стягувач і без заміни такого стягувача відсутня особа, яка в силу закону може звернутися для відкриття виконавчого провадження.

Крім того, враховуючи, що на сьогоднішній день оригінал виконавчого листа № 2-175/2011 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АКБ «Трансбанк» заборгованості за кредитним договором втрачений у звязку із його залишенням на тимчасово неконтрольованій території України та не був повторно пред'явлений для примусового виконання, суд вважає, що заява ОСОБА_1 в частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа також підлягає задоволенню, заявнику ОСОБА_1 замість втраченого оригіналу виконавчого листа слід видати його дублікат.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 442, пп. 17.4 п. 17 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі її правонаступником та видачу дубліката виконавчого листа, первісний стягувач Акціонерний комерційний банк «Трансбанк», боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3, задовольнити.

Замінити стягувача Акціонерний комерційний банк «Трансбанк» на його правонаступника ОСОБА_1 за рішенням Центрально-Міського районного суду м. МакіївкиДонецької області від 10 червня 2011 року у справі № 2-175/11 за позовом Акціонерного комерційного банку «Трансбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 10 червня 2011 року у цивільній справі № 2-175/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: