ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1218/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Сова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/330/18

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Державна казначейська служба України,

треті особи: ОСОБА_3, Менська місцева прокуратура Чернігівської області, Менський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

особи, які подали апеляційні скарги: Державна казначейська служба України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Менська місцева прокуратура Чернігівської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Менської місцевої прокуратури Чернігівської області на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури,

треті особи: ОСОБА_3, Менська місцева прокуратура Чернігівської області, Менський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області,

прізвище судді: Сова Т.Г.; час і місце ухвалення рішення: 16 год. 48 хв.; м. Мена,

УСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, обгрунтовуючи вимоги тим, що у липні 2014 року до Єдиного реєстру судових розслідувань внесено відомості стосовно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, за фактом умисного завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року ОСОБА_2 визнано невинуватим у пред'явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього злочину та виправдано його.

Посилаючись на зазначені обставини та на право на відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності на підставі статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ОСОБА_2 просив відшкодувати за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 00 коп., витрати, пов'язані з явкою до суду, у розмірі 842 грн. 12 коп., витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 2 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу адвоката - 5 878 грн. 22 коп.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з відповідного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 00 коп., витрати на правову допомогу адвоката - 5 878 грн. 22 коп., витрати, пов'язані з явкою в судові засідання, - 842 грн. 12 коп., та витрати, пов'язані з розглядом справи, - 2 000 грн. 00 коп.

В апеляційних скаргах Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області та Менська місцева прокуратура Чернігівської області просили скасувати рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити повністю.

За доводами Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, в порушення ст.84 ЦПК України 2004 року позивач, крім копії договорів надання юридичних послуг, не надав конкретних доказів того, з яких об'єктивних складових виникла сума гонорару.

За доводами Менської місцевої прокуратури Чернігівської області, ОСОБА_2 виправдано відповідно до вироку Менського районного суду від 27.02.2015 року, то саме вказаний орган судової влади за зверненням позивача мав витребувати всі необхідні документи та визначити розмір понесених витрат на правову допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області та Менської місцевої прокуратури Чернігівської області задоволено частково. Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року в частині вимог про відшкодування ОСОБА_2 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5 878 грн. 22 коп. та про відшкодування витрат, пов'язаних із явкою в судові засідання, у розмірі 842 грн. 12 коп. скасовано, провадження у цій частині закрито.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивач не дотримався визначеного Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» порядку відшкодування сум, сплачених особою у зв'язку із наданням їй правової допомоги, та інших судових витрат, пов'язаних із розглядом кримінальної справи, а тому провадження у справі в цій частині відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України підлягає закриттю.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року апеляційні скарги Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області та Менської місцевої прокуратури Чернігівської області задоволено частково. Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року змінено в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, зменшено її розмір з 50 000 грн. 00 коп. до 25 000 грн. 00 коп. та в частині визначеного розміру відшкодування витрат на правову допомогу під час розгляду цієї цивільної справи, зменшено дану суму з 2 000 грн. 00 коп. до 880 грн. 00 коп. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди залишено без змін. Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 жовтня 2016 року скасовано та справу в частині позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу та витрат, пов'язаних з явкою в судове засідання, направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Чернігівської області та утворено Чернігівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Чернігівську область, з місцезнаходженням у місті Чернігові.

Відповідно до ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішенням зборів суддів Чернігівського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року днем початку роботи Чернігівського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

02 листопада 2018 року дана справа надійшла до Чернігівського апеляційного суду.

Чернігівський апеляційний суд переглядає рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу та витрат, пов'язаних з явкою в судове засідання, направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши голову судового засідання, дослідивши матеріали даної справи та кримінальної справи №739/3054/14-к, пояснення позивача ОСОБА_2 та прокурора Сапон О.А., апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У справі встановлено, що у липні 2014 року до Єдиного реєстру судових розслідувань внесено відомості відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за фактом умисного завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Вироком Менського районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 лютого 2016 року, ОСОБА_2 визнано невинуватим у пред'явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину та виправдано його.

ОСОБА_2 перебував під слідством і судом з 26 листопада 2014 року по 03 лютого 2016 року, тобто 14 місяців 6 днів.

Згідно із п.4 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених у статті 1 цього Закону випадках відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги.

Статтею 11 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» встановлено, що у разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до статті 2 цього Закону орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор або суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

З метою визначення порядку застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» затверджено Положення, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 06 березня 1996 року № 106/1131 (надалі - Положення). Пунктом 6 Положення встановлено, що суд одночасно з копією виправдувального вироку, який набрав законної сили, направляє громадянинові повідомлення, в якому роз'яснює, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав. Повідомлення складається за формою, що встановлена в додатку до цього Положення. У повідомленні зазначається перелік тільки тих вимог, на які цей громадянин має право претендувати.

Пунктом 10 цього Положення визначено, що до сум, сплачених громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, які підлягають стягненню, відносяться суми, сплачені ним адвокатському об'єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у зв'язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

Згідно із пунктом 11 Положення для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

Відповідно до пункту 12 Положення для визначення розміру заробітку та інших грошових доходів, які громадянин втратив внаслідок незаконних дій, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися: при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних та громадських організацій усі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену частиною першою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ухвалу.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Обов'язок роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди у разі ухвалення виправдувального вироку покладається на суд, який повинен здійснити це шляхом направлення громадянинові повідомлення одночасно з копією виправдувального вироку, який набрав законної сили. При цьому в повідомленні має бути зазначено, куди і протягом якого терміну можна звернутися за відшкодуванням шкоди і поновленням порушених прав.

Відсутність такого роз'яснення (повідомлення) не позбавляє особу права на відшкодування, встановленого законом.

Оскільки Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не містить вимог щодо процесуальної форми документа, з яким особа має звернутися до суду за захистом свого порушеного права, то таким способом захисту в силу положень статей 15, 16 ЦК України 2004 року може бути, зокрема, звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №755/13879/16-ц (провадження №14 164цс18).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2, у тому числі, просив стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з відповідного казначейського рахунку на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5 587 грн. 22 коп. та витрати, пов'язані із явкою в судове засідання, у розмірі 842 грн. 12 коп. під час перебування його під слідством і судом.

Дослідивши матеріали кримінальної справи №739/3054/14-к апеляційним судом встановлено, що 27.02.2015 року ОСОБА_2 отримав копію вироку Менського районного суду від 27 лютого 2015 року, що підтверджується його підписом на відповідній розписці (а.с.141 т.1 крим. справи №739/3054/14-к).

В матеріалах кримінальної справи №739/3054/14-к відсутні докази того, що ОСОБА_2 направлялося з роз'ясненням повідомлення про порядок поновлення його порушених прав чи свобод та відшкодування завданої шкоди.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_2 пояснив, що такого повідомлення він не отримував.

Як убачається з матеріалів справи, заявлені позивачем вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу під час розгляду кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції в сумі 5878, 22 грн. та вимоги про відшкодування витрат на прибуття позивача та його законного представника в судові засіданні апеляційної та касаційної інстанції в розмірі 842,12 грн. є обґрунтованими та підтверджуються наданими позивачем квитанціями до прибуткового ордеру, довідкою з ПАТ «Чернігівське обласне підприємство автобусних станцій 17499» (а.с.6-9) та договорами про надання юридичних послуг (правової допомоги) у цивільних і кримінальних справах адвокатом Фесенко Т.Г., журналами судового засідання, які містяться в матеріалах кримінального провадження №738/3054/14-к.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині вирішених вимог про відшкодування ОСОБА_2 витрат на юридичну допомогу адвоката в розмірі 5878,22 грн. та в частині відшкодування витрат на прибуття в судові засідання в розмірі 842,12 грн. належить залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Менської місцевої прокуратури Чернігівської області залишити без задоволення.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 06 вересня 2016 року в частині відшкодування ОСОБА_2 витрат на юридичну допомогу адвоката в розмірі 5878,22 грн. та в частині відшкодування витрат на прибуття в судові засідання в розмірі 842,12 грн. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді