Справа № 442/1727/18
Провадження № 6/442/37/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомика А.П..

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі заяву Державної казначейської служби України про встановлення способу і порядку виконання рішення суду,-

встановив :

23.03.2018 року представник Державної казначейської служби України ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення способу і порядку виконання виконавчих листів № 442/1608/14-ц від 17.12.2014 року, №442/1585/14-ц від 25.09.2014 року, №442/1593 від 21.10.2014 року, №442/1594/14-ц від 13.08.2014 року, №442/7052/15-ц від 26.01.2016 року, №442/1333/14-ц від 21.10.2014 року та №442/9713/14-ц від 26.01.2016 року, виданих Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, шляхом солідарного стягнення коштів з Дрогобицької міської лікарні №5, Дрогобицького районного територіального медичного обєднання та Дрогобицької районної ради.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 27.03.2017 на адресу Державної казначейської служби України від Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшов пакет документів про стягнення коштів з Дрогобицької районної лікарні №5, а саме :

1) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1608/14-ц від 17.12.2014 про стягнення на користь ОСОБА_2 з доданими документами;

2) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1594/14-ц від 05.08.2014 про стягнення на користь ОСОБА_3 з доданими документами;

3) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської ос № 442/1585/14-ц від 25.09.2014 про стягнення на користь ОСОБА_4 доданими документами;

4) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1593/14-ц від 21.10.2014 про стягнення на користь ОСОБА_5 з доданими документами;

5) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/7052/15-ц від 26.01.2016 про стягнення на користь ОСОБА_4 з доданими документами;

6) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/9713/14-ц від 26.01.2016 про стягнення на користь ОСОБА_6 з доданими документами;

7) оригінал виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/1333/14-ц від 21.10.2014 про стягнення на користь ОСОБА_7 з доданими документами.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2016 по справі №442/2067/ 16-ц (далі - ухвала) встановлено спосіб і порядок виконання зазначених вище виконавчих документів шляхом списання коштів з відповідних рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів з врахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відтак з метою вжиття відповідних заходів щодо виконання виконавчих документів Казначейством такі були скеровані до відповідного органу казначейства за місцем знаходження боржника.

При цьому зазначає, що боржник за згаданими вище виконавчими документами -Дрогобицька районна лікарня № 5 не знаходиться на розрахунково-касовому обслуговуванні та немає відкритих рахунків в органах Казначейства Львівської області.

Так Дрогобицьким управлінням Державної казначейської служби України у Львівській області було скеровано відповідні листи про вжиття заходів для забезпечення виконання згаданих вище виконавчих документів, зокрема до Дрогобицького районного територіального медичного об'єднання та Дрогобицької районної ради, оскільки, як зазначено в ухвалі «З копії статуту Дрогобицької районної лікарні №5, затвердженого головним лікарем Дрогобицького районного територіального медичного об'єднання, Дрогобицька районна лікарня № 5 заснована Дрогобицькою районною радою, а оперативне управління лікарнею здійснює Дрогобицьке районне територіальне медичне об'єднання, а лікарня є його структурним підрозділом».

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань організаційно-правова форма боржника, Дрогобицької районної лікарні №5 є комунальна організація (установа, заклад), що унеможливлює застосування Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон), оскільки держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є:

державний орган;

державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство);

юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Таким чином зважаючи на вищезазначене дані обставини унеможливлюють виконання Казначейством виконавчих листів Дрогобицького міськрайонного суду про стягнення коштів на користь позивачів у спосіб встановлений ухвалою від 27.07.2016 з врахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Також зазначає, що одним із принципів Бюджетної системи України які визначені ст. 7 Бюджетного кодексу України, зокрема ч. 3 є принцип самостійності - Державний бюджет України та місцеві бюджети є самостійними. Держава коштами державного бюджету не несе відповідальності за бюджетні зобов'язання органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування. Органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування коштами відповідних місцевих бюджетів не несуть відповідальності за бюджетні зобов'язання одне одного, а також за бюджетні зобов'язання держави. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленням за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, правом Верховної Ради Автономної Республіки Крим та відповідних місцевих рад самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Додатково зазначає, що згідно ст. 3 Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Проте в супереч зазначеним вимогам Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи безпідставно були скеровані для подальшого виконання Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, а не безпосередньо стягувачами.

Сторони в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Перевіривши матеріали заяви, суд приходить до наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області було видано виконавчі листи про стягнення з Дрогобицької міської лікарні №5 заборгованості по заробітній платі, а саме:

- № 442/1608/14-ц від 17.12.2014 про стягнення на користь ОСОБА_2;

- № 442/1594/14-ц від 05.08.2014 про стягнення на користь ОСОБА_3;

- № 442/1585/14-ц від 25.09.2014 про стягнення на користь ОСОБА_4;

- № 442/1593/14-ц від 21.10.2014 про стягнення на користь ОСОБА_5;

- № 442/7052/15-ц від 26.01.2016 про стягнення на користь ОСОБА_4;

- № 442/9713/14-ц від 26.01.2016 про стягнення на користь ОСОБА_6;

- № 442/1333/14-ц від 21.10.2014 про стягнення на користь ОСОБА_7.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.07.2016 встановлено спосіб і порядок виконання зазначених вище виконавчих документів шляхом списання коштів з відповідних рахунків центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів з врахуванням Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), суд може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому розглядаючи заяву про зміну способу виконання рішення, суд не вправі змінювати зміст рішення або його суть.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 16 грудня 2015 року (справа № 6-2427цс15), яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак доказів які підтверджують наявність підстав зміни способу виконання рішення заявником не надано та матеріали додані до заяви не містять таких.

На стадії виконання рішення суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог, що є неприпустимим.

Крім того, під зміною способу виконання слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому зміна способу виконання не має змінювати суті самого рішення.

З урахуванням викладеного, запропонований заявником варіант зміни способу і порядку виконання рішення суду не є зміною способу і порядку виконання рішення суду, оскільки він вбачає явну зміну рішення суду по суті.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 258, 260, 261, 353,435 ЦПК України, суд,,-

постановив :

У задоволенні заяви Державної казначейської служби України про встановлення способу і порядку виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.П. Хомик