АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/3122/16-ц Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Номер провадження: №22-ц/791/43/18 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування квартири,

В С Т А Н О В И В :

03 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 18.03.2017 року, просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 04.10.2005 року, укладений між відповідачами.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він з 21.09.1996 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_4. Вказана квартира була його та ОСОБА_4 спільною сумісною власністю, оскільки була придбана під час шлюбу. Згоди на відчуження квартири він не давав, а тому на підставі ст.ст.60, 65, 69, 70 СК України, ст.ст.202, 203, 215, 216 ЦК України просив задовольнити позов.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах позивача, просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначив, що суд не взяв до уваги посилання позивача на те, що він не давав згоди на відчуження квартири, а давав згоду лише на її придбання. А тому, з урахуванням наданої нотаріусом на запит суду нотаріально посвідченої заяви позивача від 04.10.2005 року про нібито надану ним згоду на відчуження спірної квартири, суд мав забезпечити проведення відповідної судової експертизи, чого не зробив.

Відповідно до п.6 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України до впровадження нового адміністративно-територіального устрою України відповідно до змін до Конституції України щодо децентралізації влади, але не довше ніж до 31 грудня 2017 року, утворення, реорганізацію та ліквідацію судів здійснює Президент України на підставі та у порядку, що визначені законом.

Указом Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" було постановлено ліквідувати Апеляційний суд Херсонської області та утворити Херсонський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Херсонську область, з місцезнаходженням у місті Херсоні.

Однак, згідно з п.3 Розділу XІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", що набрав чинності з 30.09.2016 року, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Також, відповідно до п.8 ст.1 Розділу XІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене, оскільки Херсонський апеляційний суд як новоутворений суд свою роботу ще не розпочав, то до утворення останнього його повноваження продовжує здійснювати Апеляційний суд Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу позивач та відповідачка ОСОБА_6 уклали шлюб 21.09.1996 року; після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище "ОСОБА_6 " (а.с.4).

На запит суду приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Маршалова М.В. надала матеріали щодо посвідчення договору дарування спірної квартири, які містять копії договорів купівлі-продажу спірної квартири від 24.09.2005 року, її дарування від 04.10.2005 року, заяви ОСОБА_3 від 04.10.2005 року про дачу згоди на відчуження на свій розсуд дружиною ОСОБА_4 спірної квартири тощо.

Згідно нотаріально посвідченому договору купівлі-продажу від 24.09.2005 року ОСОБА_4 купила у ОСОБА_8 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1; продаж вчинено за 8884грн (а.с.37).

За нотаріально посвідченим договором дарування від 04.10.2005 року відповідачка ОСОБА_4 подарувала вказану квартиру відповідачці ОСОБА_5 (а.с.34).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 04 жовтня 2005 року ОСОБА_3 дав згоду своїй дружині ОСОБА_4 на відчуження за її розсудом квартири АДРЕСА_1, яка є їх спільною власністю згідно Сімейного Кодексу України (а.с.43).

Оригінал вказаної заяви оглянутий та досліджений при апеляційному розгляді справи.

Сторони не заперечують, що ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому прийшов до вірного висновку про наявність факту надання позивачем нотаріально посвідченої згоди на укладення спірного договору дарування квартири перед його укладенням, що не дає підстав для застосування положення ч.2 ст.65 СК України.

Також суд, пославшись на п.6 ст.3, ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203, ч.1 ст.215, ч.2 ст.369 ЦК України, ч.ч.2 і 3 ст.65 СК України, обґрунтовано зробив висновок про те, укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання його недійсним лише в тому разі, якщо буде встановлено, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом України у постанові від 22.06.2017 року у справі №6-3058цс16.

Крім того, суд, враховуючи подання стороною відповідачів заяви про застосування позовної давності, обґрунтовано виходив з пропуску позивачем з неповажних причин позовної давності, термін якої сплив 04.10.2008 року, з урахуванням надання позивачем своєї згоди на відчуження спірної квартири, що також є підставою за ч.4 ст.267 ЦК України для відмови в позові за спливом позовної давності.

Прийшовши до таких висновків, суд обґрунтовано відмовив в позові.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і є такі, що висновки суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на те, що він не давав згоди на відчуження квартири, а давав згоду лише на її придбання, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються зібраними у справі доказами, які свідчать про надання позивачем вказаної згоди у формі нотаріально посвідченої заяви. Також через невідповідність матеріалам справи слід залишити поза увагою й посилання скаржника на незабезпечення судом проведення судової почеркознавчої експертизи на предмет дослідження справжності підпису та рукописного тексту "ОСОБА_3 " у нотаріально посвідченій заяві про надання згоди на відчуження квартири від 04.10.2005 року. При цьому колегія суддів враховує, що судом апеляційної інстанції за клопотанням позивача була призначена вказана експертиза, проте її проведено не було через ненадання ОСОБА_3 документів, які містять вільні зразки його почерку та підпису та є максимально наближеними до часу складання досліджуваного документа. Про це зазначено в ухвалі апеляційного суду від 10.04.2018 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення вказаної експертизи.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення та рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 16 квітня 2018 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська