№ 274/659/15
провадження № 2/0274/67/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за частку в майні подружжя, та пені за невиконання зобов'язання,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_3 суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року в розмірі 17110.37 грн., три процента річних від простроченої суми за період з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року в розмірі 706.83 грн., грошову компенсацію за проданий автомобіль Шевролет Такума, д.н.з.АМ 7872 АМ, в розмірі 7553.13 грн., а всього 25370.33 грн..

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 29.10.2014 року Романівським районним судом Житомирської області по справі 290/384/14-ц було частково задоволено позов ОСОБА_2. Визнано автомобіль НОМЕР_1, об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3. У порядку поділу вказаного автомобіля визнано за ОСОБА_3 право власності на цей автомобіль, та стягнуто з нього на її користь 33 799 (тридцять три тисячі сімсот дев"яносто дев"ять) грн. 61 коп. компенсації половини вартості давного автомобіля. Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автомобіль НОМЕР_1. Вказане рішення суду набрало чинності 11.10.2014 року. Виконавчою службою було відкрите виконавче провадження та 02.03.2015 року накладено арешт на транспортний засіб. На сьогоднішній день рішення Романівського районного суду Житомирської області від 29.10.2014 року по справі 290/384/14-ц не виконано, а тому вона змушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за період невиконання відповідачем судового рішення, оскільки за період невиконання судового рішення відповідачем вищевказаний автомобіль продано за ціною 82705.48 грн., а вона має право на 1/2 вартості проданого майна.

Позивачка в судовому засіданні обставини викладені в позові підтримала та зазначила, що відповідач категорично відмовляється виконати рішення, крім того, щоб не виконувати рішення, він сховав вказаний автомобіль. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що вважає позов незаконним та таким, що необґрунтований дійсними, належними та достовірними доказами у зв»язку з наступним. Він ніколи не заявляв і не відмовлявся від виконання свого зобов»язання, тому позивачем і не надано жодних доказів на підтвердження того, що він «категорично» відмовлявся укласти мирову угоду та виконувати рішення суду. Враховуючи вищевикладене вважає, що його вини (умислу або необережності) в порушенні зобов»язання по рішенню суду, немає. Просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 29.10.2014 року по справі 290/384/14-ц було частково задоволено позов ОСОБА_2. Визнано автомобіль НОМЕР_1, об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3. У порядку поділу вказаного автомобіля визнано за ОСОБА_3 право власності на цей автомобіль. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 33 799 (тридцять три тисячі сімсот дев"яносто дев"ять) грн. 61 коп. компенсації половини вартості давного автомобіля. Припинено право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на автомобіль НОМЕР_1. Вказане рішення суду набрало чинності 11.10.2014 року(а.с. 5-6, том 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

19.11.2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Романівського районного управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45502023(а.с. 7).

19.03.2015 року на автомобіль НОМЕР_1 був накладений арешт, що підтверджується актом опису й арешту майна( а.с. 89 т. 1).

30.09.2015 року вказаний автомобіль реалізований на прилюдних торгах, що підтверджується протоколом № 115392 проведення прилюдних торгів, актом про проведення електроних торгів( а.с. 90, 91 т. 1).

Відповідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), зобов»язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невиконання відповідного рішення суду щодо стягнення коштів, призвело до прострочення виконання грошового зобов»язання, наслідки чого визначені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки відповідачем добровільно, своєчасно і в повному обсязі невиконанно рішення Романівського районного суду Житомирської області від 29.10.2014 року по справі 290/384/14-ц, то, на думку суду, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сума боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року - 17110.37 грн., три процента річних від простроченої суми за період з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року - 706.83 грн., що підтверджується розрахунком наданого позивачкою, перевіреного судом, оскільки суд розглядає справу в рамках позовних вимог.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача грошової компенсації за проданий автомобіль НОМЕР_2, в розмірі - 7553.13 грн., то на думку суду, вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 29.10.2014 року по справі 290/384/14-ц визнано автомобіль НОМЕР_1, об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і в порядку поділу вказаного автомобіля визнано за ОСОБА_3 право власності на цей автомобіль. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 33 799 (тридцять три тисячі сімсот дев"яносто дев"ять) грн. 61 коп. компенсації половини вартості давного автомобіля.

В той же час вказаний автомобіль проданий за ціною 82705.48 грн., що підтверджується актом про проведення електроних торгів(а.с. 91 т. 1).

Оскільки даний автомобіль рішенням суду визнано об"єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, то на користь позивачки, у відповідності до ст. 70 СК України), підлягає стягненню половнина вартості автомобіля. Тобто на користь позивачки підлягає стягненню, з врахування раніше стягнутої суми на виконання вищевказаного рішення суду, сума в розмірі 7553.13 грн..

Заперечення відповідача щодо відсутності його вини у невиконанні рішення суду не є підставами для відмови у задоволенні позовних вимог та не спростовують висновків суду, що викладені вище.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 862.88 гривень, оскільки його понесення підтверджується документально( а.с.1, 23 т. 1).

Керуючись статтями 7-10, 13, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за частку в майні подружжя, та пені за невиконання зобов'язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року в розмірі 17110.37 грн., три процента річних від простроченої суми за період з 11.10.2014 року по 25.06.2015 року в розмірі 706.83 грн., грошову компенсацію за проданий автомобіль НОМЕР_2, в розмірі 7553.13 грн., а всього 25370.33 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 862.88 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Замега