Ухвала

07 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 509/5291/14-ц

провадження № 61-38343ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області про визнання заповіту нікчемним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15 червня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року у цивільній справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями матеріали касаційної скарги 27 червня 2018 року передано судді-доповідачеві Погрібному С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито провадження у справі. Витребувано із Овідіопольського районного суду Одеської області цивільну справу № 509/5291/14-ц.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до суду із заявою про недовіру до судді-доповідача Погрібного С. О.

Ця заява отримана суддею-доповідачем 05 листопада 2018 року.

Заява про відвід обґрунтована таким: ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою особи, яка не мала права на звернення до суду. Крім того, зазначила, що суддя-доповідач Погрібний С. О. навчався на одному курсі у вищому навчальному закладі із представником Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області - ОСОБА_5 На переконання заявника, суддя Погрібний С. О. та представник Нараївської сільської ради Гайсинського району Вінницької області - ОСОБА_5 знають один одного. Крім того, у заявника виникли сумніви щодо об'єктивності розподілу цієї справи судді Погрібному С. О., який раніше проживав та працював у м. Одесі. Ці обставини, на її переконання, викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Погрібного С. О.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя-доповідач зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Погрібного С. О.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб'єктивного критерію, то відсутні підстави стверджувати, що суддя Погрібний С. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з'являться докази на користь протилежного.

За об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Той факт, що ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3, яка, на думку заявника, не має права на звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, не дає підстав для висновків про упередженість судді, оскільки ОСОБА_3 є позивачем у цій справі та має право на касаційне оскарження відповідно до норм статті 389 ЦПК України.

Той факт, що суддя Верховного Суду Погрібний С. О. навчався у тому самому вищому навчальному закладі з представником відповідача також не дає достатніх підстав для висновків про факт знайомства представника відповідача із суддею-доповідачем у цій справі.

Факт, що суддя Верховного Суду Погрібний С. О. раніше проживав та працював у м. Одесі, не свідчить про існування обставин, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об'єктивності судді.

В цілому, доводи заявка носять характер припущень, що не були належним чином доведені або підтверджені будь-якими зрозумілими доводами або доказами, а тому заяву ОСОБА_1 про відвід судді необхідно визнати необґрунтованою.

У такому висновку Верховний Суд має виходити з того, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Втім, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об'єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могло б бути добросовісно сприйнято судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

У зв'язку з визнанням заяви про відвід судді Погрібного С. О. необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Погрібного С. О. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Зупинити касаційне провадження у справі до вирішення питання про відвід судді-доповідача Погрібного С. О.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний