Справа № 565/748/18
Провадження № 2/565/343/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом тривалого часу сторони не мають взаєморозуміння, не підтримують шлюбних стосунків між собою та не ведуть спільного господарства. Згідно з доводами позивачки вказані обставини призвели до того, що їх сімя фактично давно розпалася, а їх шлюб носить лише формальний характер. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що примирення подружжя не наступило і не наступить, проживати із відповідачем однією сімєю вона більше не бажає, відповідач погоджується із розірванням шлюбу. За таких обставин, позивачка просить розірвати шлюб, який укладений нею із ОСОБА_2 23 липня 1994 року та зареєстрований відділом реєстрації громадянського стану м.Кузнецовськ.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вказані позовні вимоги, підтвердивши обставини, наведені в позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог. Окрім цього, позивачка вказала про неправильну поведінку відповідача в сімї та зловживання ним алкогольними напоями, що фактично стало причиною розірвання їх шлюбу. Згідно з доводами ОСОБА_1 примирення подружжя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить її інтересам. Даючи пояснення суду, позивачка також вказала про відсутність від цього шлюбу із ОСОБА_2 неповнолітніх дітей та обєктивну неможливість подання спільної заяви в органи ДРАЦС для розірвання шлюбу за згодою подружжя у звязку з тимчасовою відсутністю відповідача за місцем його проживання та перебуванням на лікуванні.

У підготовче судове засідання відповідач не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про дату, час і місце його проведення.

23 травня 2018 року у суд надійшла заява ОСОБА_2 від 17 травня 2018 року, в якій він просить розглянути дану справу без його участі, зазначивши що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на підставі ч.ч.3, 4 ст.200 і ч.4 ст.206 ЦПК України, з врахуванням визнання позову відповідачем суд вирішив ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Враховуючи пояснення позивачки, судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

Зясувавши обставини, на які покликається ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

23 липня 1994 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області, про що 23 липня 1994 року в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №128. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ №258629, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 23 липня 1994 року.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, тривалий час вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та не ведуть спільного господарства. Примирення сторін на теперішній час не наступило. ОСОБА_1 не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки із відповідачем і вважає неможливим збереження цього шлюбу, про що зазначила у судовому засіданні. ОСОБА_2 виявив свою згоду на розірвання шлюбу, як свідчить зміст його заяви від 17 травня 2018 року. На теперішній час діти сторін повнолітні. Розірвання шлюбу за обопільною згодою подружжя через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливе через тимчасову відсутність відповідача за місцем його проживання та його лікування.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 3, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 3, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 259, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання м.Вараш Рівненської області, мікрорайон ПеремогиАДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області 23 липня 1994 року, запис №128 від 23 липня 1994 року, розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд