АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/868/18 Справа № 201/4782/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 48
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2018 рік березень 22 дня Колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого - Бараннік О.П.,
суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,
при секретарі - Попазовій Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
В С Т А Н О В И Л А :
Посилаючись таким чином на вказані обставини, а також на те, що оскільки статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані також брати участь і у додаткових витратах на дитину, що викладені особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), і нею у 2015 році було сплачено суму у розмірі 12 690,88 грн. за проживання разом з дитиною у курортному лікувальному містечку смт. Затока ст. Кароліна-Бугаз, в період з 12.09.2015 року по 19.09.2015 року ; суму в розмірі 342,61 грн. за проїзд до місця відпочинку 11.09.2015 року ; суму в розмірі 441,99 грн. за проїзд до місця відпочинку 11.09.2015 року ; суму в розмірі 2 935 грн. за харчування своєї доньки у дошкільному відділенні КЗО НВО № 28 за період з січня по грудень 2015 року, а за 2016 рік сплачено суму в розмірі 12 690,88 грн. за проживання разом з дитиною у курортному лікувальному містечку смт. Затока ст. Кароліна-Бугаз в період з 07.08.2016 року по 17.08.2016 року ; суму в розмірі 302,28 грн. за проїзд до місця відпочинку 17.08.2016 року ; суму в розмірі 330,71 грн. за проїзд з місця відпочинку 06.08.2016 року ; суму в розмірі 1 692 грн. за харчування своєї доньки у дошкільному відділенні КЗО НВО № 28 за період з січня по травень 2016 року, вона вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 суму додаткових витрат на дитину у розмірі 31 426 гривень 35 копійок.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину відмолено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених нею позовних вимог.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині відмови у стягненні на її користь витрат, понесених нею на оздоровлення та розвиток дитини підлягає задоволенню, а рішення суду у цій частині - скасуванню, з послідуючим ухваленням у скасованій частині нового рішення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що витрати понесені відповідачкою у розмірі 26 799 гривень 35 копійок на оплату перебування дитини разом з нею у 2015 році та 2016 році на відпочинку у пансіонаті «Едем» і « villa Санторини (Zatoka) », які не є закладами санаторно-курортного лікування дорослих або дітей, та оплату за харчування дитини у період з 2015 2016 рр. у розмірі 4 627 гривень, не можна віднести до особливих обставин, які фінансуються додатково.
З такими висновками суду повністю погодитись не можливо, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1 та 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі ; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183) ; участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185 ) ; утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального чи іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193) ; батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
За частиною 1 статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Отже, виходячи зі змісту статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
В той же час, як видно з матеріалів справи, позивачка просить стягнути на свою користь понесені нею витрати на оплату перебування її разом з дитиною з 12.09.2015 року по 19.09.2015 року у « villa Санторини (Zatoka) » та з 07.08.2016 року по 17.08.2016 року у пансіонаті «Едем» , розмір яких загалом складає 26 799 гривень 35 копійок, які на думку суду, є додатковими на відміну від коштів, що отримуються позивачкою у вигляді стягнутих на рішенням суду аліментів.
Однак, у звязку з тим, що розмір витрат, понесених позивачкою за проживання разом з дитиною в період з 12.09.2015 року по 19.09.2015 року у « villa Санторини (Zatoka) » матеріалами справи не підтверджено, а за перебування у пансіонаті «Едем», витрати склали 12 690, 88 грн., та проїзд до місця відпочинку і додому 632,99 грн., з яких, на думку судової колегії, можуть бути стягнуті на користь ОСОБА_2 лише 3 330 гривень 90 копійок /з розрахунку 12 690, 88 грн. : 2 = 6 345, 44 грн., які складають суму витрат понесених на саму позивачку і з яких лише 3 172, 72 грн., тобто половина від 6 345, 44 грн. на дитину, та за проїзд з розрахунку 632, 99 грн. : 2 = 316,4 грн. на позивачку, та 316, 4 грн. : 2 = 158, 2 грн. на дитину /, виходячи з того, що як у пансіонатах, так і санаторіях надаються оздоровчі послуги з профілактики захворювань не медикаментозними засобами, та де присутні розважальні програми аніматорів, басейн, ігрові майданчики для дітей, що слугує позивному розвитку їх здібностей.
Що стосується вимог позивачки в частині стягнення на її користь сплачених нею коштів за харчування дитини у період з 2015 2016 рр. у розмірі 4 627 гривень, то у цій частині вони не можуть бути задоволені з тих підстав, що дані витрати не можна віднести до особливих обставин, які фінансуються додатково.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 381 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_2 витрат, понесених нею на оздоровлення та розвиток дитини скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок компенсації понесених додаткових витрат на дитину 3 330 гривень 90 копійок.
В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2017 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.
Головуючий :
Судді :
22 березня 2018 року