Справа № 454/1194/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Сокальського району про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 2,00га, яка належала ОСОБА_2

Свої вимоги мотивує наступним.

05.12.1997р. померла його баба ОСОБА_2 Остання працювала в сільському господарстві і як пенсіонер з числа колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства одержала сертифікат на право на земельну частку (пай), однак за життя не могла здійснити державну реєстрацію права власності на дану ділянку та не отримала державний акт.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті баби був її син ОСОБА_3, який помер ще до дня смерті останньої. Невістка та онуки до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертали.

Заповіту баба не укладала, він постійно проживав з нею однією сімєю. Йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат на право на пай не відповідає встановленому законом зразку.

З огляду на зазначене, він не може реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позасудовий спосіб, у звязку з чим змушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнала.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі і не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно сертифіката, ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), площею 2.00га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Зазначене стверджується також розпорядженням №250 від 22.05.1997р., Розпорядженням №439 від 12.08.2003р. та додатком до нього (список громадян, яким видається Державний акт на право власності на землю, за рахунок середніх земельних паїв по Реклинецькій сільській раді Сокальського району).

ОСОБА_2 померла 05.12.1997р., що стверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно свідоцтва про смерть, 10.05.1991 помер син спадкодавця ОСОБА_3

На день смерті ОСОБА_2 з нею були зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 Однак, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 померли, що вбачається з довідки №590 від 13.04.2018р. та свідоцтв про смерть.

Листом від 27.04.2016р. розяснено, що належним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат, виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно листа від 27.04.2016р., відповідно до ст.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995р., Постанови Кабінету Міністрів України №801 від 12.10.1995р. та ст.2 Закону України «про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянко власникам земельних часток (паїв)», основним документом що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, виданий районною (міською) державною адміністрацією.

В силу ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, постійно проживав з нею на час смерті, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Однак він позбавлений змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому, з огляду на визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, про підставність позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.12.1997р., право на земельну ділянку (пай), площею 2,00га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія: ЛВ №10103.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1, 18.02.1971р.н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Великомостівська міська рада Сокальського району, місцезнаходження: вул.Шевченка,6, м.Великі Мости Сокальського району Львівської області.

Головуючий: М. Я. Адамович