АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2504/18 Номер провадження 22-ц/786/1195/18Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Хіль Л.М., Карпушина Г.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2018 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді Октябрського районного суду Полтавської області від 12 квітня 2018 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3.

З даною ухвалою не погодився заявник ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки він наділений правом вимоги з того часу, як діти стали проживати з ним.

Вказує на те, що суд фактично позбавив його можливості захисту прав неповнолітніх дітей..

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

У мотивувальній частині відзиву вона також висловила прохання розглянути справу в загальному порядку.

Враховуючи обставини справи, положення ч. 6 ст. 279 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про недоцільність призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Підставами для цього заявник вказував на те, що з 12 серпня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.

Посилався на норми ст.ст. 180, 181,182,183 Сімейного кодексу України.

Також вказував на те, що 21 березня 2018 року Октябрським районним судом м. Полтави було ухвалено рішення, яким було звільнено його від сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання дітей, яке на час його звернення не набрало законної сили.

Крім цього в провадженні суду перебуває цивільна справа № 554/6871/17 за позовом ОСОБА_7 до заявника про визначення місця проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання матері та витребування дітей, та зустрічним позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, місцевий суд виходив з того, що заявник не набув права грошової вимоги, оскільки рішення суду про його звільнення від сплати аліментів не набуло чинності, та керувався нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Апеляційний суд вважає такий висновок необґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також орган та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

ОСОБА_2, є батьком неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з ним, та згідно закону має право вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей.

Висновок місцевого суду про відсутність у заявника права грошової вимоги до набрання чинності рішенням суду про звільнення його від сплати аліментів, є помилковим та не спростовує факту проживання дітей з батьком.

Крім того , наявність судового рішення про стягнення аліментів , не може бути в даній справі підставою для відмови у видачі судового наказу, так як підставою для стягнення аліментів є саме факт проживання дітей разом з батьком та неучасть відповідача в утриманні дітей.

Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004 , де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Доводи апелянта апеляційний суд вважає слушними та такими, що заслуговують на увагу.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2018 року, як такої що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду.

Оскільки справу слід направити для продовження розгляду, питання щодо судових витрат, пов'язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягає вирішенню при ухваленні судового рішення за результатами розгляду заяви по суті.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити

Ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 квітня 2018 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, у випадках, визначених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов