АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року місто Київ

Унікальний номер справи № 757/48487/16

Апеляційне провадження 22-ц/796/4258/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі: Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану через представника ОСОБА_4, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Остапчука Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и л а :

у жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

05.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила накласти арешт на майно ОСОБА_3, зокрема на: 18/100 частин нежитлового приміщення - мансарди за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 129, 9 кв. м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 та на квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 89, 7 кв. м, загальною площею 155, 6 кв. м, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

у/н справи № 757/48487/16 № а/п 22-ц/796/4258/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, зокрема на: 18/100 частин нежитлового приміщення - мансарди за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 129, 9 кв. м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 та на квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 89, 7 кв. м, загальною площею 155, 6 кв. м, заборонивши у будь-який спосіб його відчужити, в тому числі продавати, обмінювати, дарувати, іншим способом відчужувати, передавати у заставу до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_3, через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не перевірив чи дійсно існує реальна загроза невиконання рішення суду або утруднення його виконання, у разі задоволення позову та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження даної обставини. Крім того, на майно уже накладено арешт у справі № 757/16035/16-ц Печерським районним судом м. Києва та у справі № 522/6410/16-ц Приморським районним судом м. Одеси, відтак ризику подальшої незаконної реалізації майна та підстав для накладення арешту не має. Судом не було враховано обсяг заявлених позовних вимог, який становить 135 000 доларів США, а вартість забезпеченого майна щонайменше перевищує в 4 рази заявлені позивачем вимоги. Крім того, суд не взяв до уваги, що мансарда є складовою частиною квартири АДРЕСА_1, яку було відчужено на користь третьої особи, відтак накладення арешту на мансарду не лише порушує принцип співмірності, а й впливає на права третіх осіб.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають нормам процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Види забезпечення позову було визначено статтею 152 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд першої інстанції, керуючись вимогами зазначених норм, дійшов правильних висновків про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки арешт накладено на майно у межах заявлених позовних вимог.

Позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь грошові кошти за договором позики від 16.03.2015 року у розмірі 3 619 370, 38 грн та 3 % річних у сумі 107 688, 66 грн.

Оскільки у разі задоволення таких вимог відчуження майна може призвести до неможливості виконання рішення суду, висновки суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на майно до вирішення справи по суті колегія суддів вважає правильними.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на те ж саме майно у інших цивільних справах не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі.

У разі скасування арештів у інших провадженнях, таке забезпечення позову має залишатися до розгляду даної справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність реальної загрози невиконання рішення суду у випадку задоволення позову доказами не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд наклав арешт на майно, вартість якого значно перевищує ціну позову також не підтверджені доказами. Звіт про оцінку нерухомого майна на замовлення відповідачів не складався.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд наклав арешт на 18/100 частин нежитлового приміщення - мансарди, яка є складовою частиною квартири АДРЕСА_1, яка відчужена на користь ОСОБА_8 також не спростовують висновків суду, оскільки остання не позбавлена права звернення із заявою про виключення майна з акту опису, у випадку законного набуття такого майна та наявності правовстановлюючих документів на нього. Натомість на час вирішення питання про забезпечення позову суд мав дані про те, що 18/100 частин нежитлового приміщення - мансарди за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 129, 9 кв. м є окремим об`єктом нерухомого майна та належить ОСОБА_3

Доказів на спростування цих даних апелянт не надала.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 22.05.2018 року.

Головуючий

Судді