Справа № 591/341/18
Провадження № 2/591/1011/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Майбороди А.О.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовною заявою Корпорації «САНТ» до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в :

22 січня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, та свої вимоги мотивує тим, що між Корпорацією «САНТ» та ОСОБА_2 15 листопада 2013 року було укладено договір, відповідно до пункту 1.1. якого, Корпорація «САНТ» (Продавець за договором) зобовязувалась в строк визначений договором продати ОСОБА_2 (Покупцю за договором) в одноосібну власність виділену в натурі частку будівлі за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, буд. 8 літери «Д», на 3 поверсі, загальною площею 43 кв.м., шляхом укладання з Покупцем договору купівлі-продажу (Основний договір).

Тобто, Корпорація «САНТ» (Продавець) і ОСОБА_2 (Покупець) домовились укласти в майбутньому договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах, які визначили в договорі від 15 листопада 2013 року.

Таким чином, укладений між Корпорацією «САНТ» та ОСОБА_2 договір 15 листопада 2013 року є попереднім договором до договору купівлі-продажу нерухомого майна, який відповідно до вимог ст.ст. 635, 657 ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню.

Так як укладений між сторонами договір нотаріально посвідчено не було, то такий договір суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, а тому відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати недійсним договір від 15 листопада 2013 року укладений між Корпорацією «САНТ» та ОСОБА_2.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, зазначена справа була розподілена судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєховій Г.В.

23 січня 2018 року суддя Зарічного районного суду м. Суми Шелєхова Г.В. заявила по справі самовідвід, мотивуючи заяву тим, що в її провадженні перебуває кримінальна справа №591/4200/16-к, провадження№1-кп/591/51/18 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України. Дана справа розглядається колегіального, вона є головуючим у справі. Згідно 9-го епізоду обвинувального акту зазначеного кримінального провадження 15 листопада 2013 року ОСОБА_3 уклав договір з ОСОБА_2 про продаж частки будівлі за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 8 літера «Д» на 3 поверху, праву за фасадною стороною, площею 43 кв.м., яка раніше вже була продана ОСОБА_4 (Пупиній), ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ціною 208 980 грн. Вказане кримінальне провадження стосується директора Корпораціії «САНТ» ОСОБА_3, тривалий час знаходиться в провадженні суду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 січня 2018 року заява судді Шелєхової Г.В. про самовідвід у справі за позовом Корпорації «САНТ» до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи, справа №591/341/18, провадження №2/591/1011/18 було передано в провадження судді Сидоренко А.П.

29 січня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м Суми у зазначенйі справі було відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 21 лютого 2018 року на 10-00 год.

21 лютого 2018 року розгляд справи було відкладено у звязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, на 20 березня 2018 року.

20 березня 2018 року розгляд справи було відкладено у звязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання, виклик відповідача здійснено повторно з розясненням наслідків неявки в наступне судове засідання, відкладено на 16 квітня 2018 року.

16 квітня 2018 року суд, враховуючи першу неявку в судове засідання відповідача, відклав розгляд справи на 14 травня 2018 року, розяснено відповідачу, що в разі повторної неявки в судове засідання, справу буде розглянуто на підставі наявних матеріалів справи.

В зазначеному судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1М позовну заяву підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що через юридичну необізнаність сторін попередній договір не був нотаріально посвідчений. Також повідомив, що в кримінальній справі відповідачем заявлено цивільний позов щодо стягнення грошової суми, а тому вказаний позов про визнання попереднього договору недійсним заявлений з метою припинення цих цивільних відносин, а саме обовязок за зазначеним попереднім договором.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала та пояснила, що вона виконувала усі пункти договору, сплачувала кошти, а тому заперечує проти того, що договір є недійсним, вважає, що договір є дійсним.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду документи, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15 листопада 2013 року Корпорація «САНТ» в особі генерального директора ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 уклали договір, відповідно до п.1.1.якого Продавець, який згідно Постанови президії Центрального правління УТОС №4-11р. від 18 квітня 2012 року та договорів №1 від 18 квітня 2012 року та №2 від 01 серпня 2012 року з Сумським учбово-виробничими підприємством Українського товариства сліпих (УТОС) здійснює реконструкцію (будівництво) нерухомості на території земельної ділянки Сумського УВП УТОС за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, б.8 літера «Д», що знаходиться в його постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 24 листопада 1999 року, зобовязується в обумовлений статтею 6 цього Договору строк продати Покупцю в одноосібну власність, належну Продавцю і виділену в натурі частку будівлі (окремий інвентарний обєкт з правоустановлюючим документом) за адресою м. Суми, вул. Кузнечна, б. 8 літера «Д», на 3 поверсі (права за фасадною стороною), площею 43 кв.м. (Обєкт), шляхом укладання з Покупцем договору купівлі-продажу (далі «Основний договір») на передбачених цим договором умовах, а Покупець зобовязується купити обєкт на тих же умовах, вносячи грошові кошти оплати авансом у порядку, передбаченому цим договором (а.с.5-6).

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Під час судового розгляду встановлено, що оспорюваний договір укладений між Корпорацією «САНТ» та ОСОБА_2 15 листопада 2013 року є попереднім договором, за умовами якого сторони зобовязалися укласти у майбутньому договір купівлі-продажу нерухомого майна, а тому він підлягав нотаріальному посвідченню.

Підписаний сторонами договір нотаріально посвідчений не був, тобто не є укладеним.

З роз'яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, вбачається, що зЗгідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Таким чином не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

За таких обставин зазначений договір є неукладеним, отже не може бути визнаний недійсним, а тому заявлені представником Корпорації «САНТ» вимоги про визнання договору недійсним задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258- 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Корпорації «САНТ» (місцезнаходження: м. Суми, вул. Харківська, буд. 122, ідентифікаційний код 34932471) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1єваАДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) про визнання договору недійсним відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2018 року.

Суддя А.П.Сидоренко