ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-156/12 Номер провадження 22-ц/814/270/18Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О.О.

суддів: Лобова О.А.

Одринської Т.В.

за участю секретаря: Зеленської О.І.

заявниака: ОСОБА_3

заінтересованої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04.09.2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою

встановив:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука 09 серпня 2018 року надійшла заява від ОСОБА_3 про роз'яснення додаткового рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2012 року.

Заявник прохав роз'яснити чи припинилося право спільної часткової власності після виділу в натурі частини домоволодіння співвласника.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про роз'яснення додаткового рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2012 року по справі №2-156/12. Ухвала мотивовану, тим, що заявником фактично порушено питання про внесення у зазначене рішення нових даних, як то: чи припинилося право спільної часткової власності після виділу в натурі частини домоволодіння співвласника, вимоги щодо яких не були визначені заявником під час розгляду його позову, та які, крім того, можуть вплинути на права та інтереси осіб, які не брали участі у розгляді справи. Суд дійшов висновку про те, що така заява по своїй суті не є заявою про роз'яснення рішення суду, яке набрало законної сили. Зміст рішення суду від 03 лютого 2012 року та додаткового рішення суду від 26 листопада 2012 року, зокрема вступні, описові, мотивувальні і резолютивні частини викладені відповідно , до вимог ЦПК України в редакції чинній на день ухвалення відповідних рішень щодо змісту цих рішень.

Не погодившись з даною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу від 19 вересня 2018 року, в якій прохала ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04.09.2018 року у справі №2-156/12 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення додаткового рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2012 року скасувати та винести нову ухвалу , якою задовольнити заяву ОСОБА_3 та роз'яснити зазначене додаткове рішення. Скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, заявниця вважає, що роз'яснення додаткового рішення має значення для правильної державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та вірного визначення виду власності при такій реєстрації

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Як передбачено ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи слідує , що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2012 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задоволено частково.

Виділено ОСОБА_3 на 3/8 частини та ОСОБА_5 на 1/8 частину, разом на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається: в житловому будинку літ. «А» - кімнату «1-4», загальною площею 11,1 кв.м.; по надвірним будівлям - частину сараю літ. «Б», сарай «Б1», сарай «Г», колодязь «К», частину огорожі.

Виділено ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається: в житловому будинку літ. «А» - передпокій «1-1», кладову «1-2», кухню «1-3», загальною площею приміщень 16,7 кв.м.; по надвірним будівлям - частину сараю літ. «Б», погріб «В», вбиральню «Д1», літній душ «Д», сараї «дд1», частину огорожі.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виділено ОСОБА_3, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 750 кв.м., яка на схематичному плані додатку № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № П-138 від 31.05.2011 року визначена синім кольором, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 750 кв.м., яка на схематичному плані додатку № 3 до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № П-138 від 31.05.2011 року визначена червоним кольором.

Встановлено зону особистого сервітуту на строк 3 місяці на користь ОСОБА_3, ОСОБА_5 , призначену для проходу до кімнати «1-4» житлового будинку літ. «А» № 149.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_5 судові витрати: судовий збір у сумі 59,83 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення 60 грн., витрати на правову допомогу - 250 грн., витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження - 1020 грн.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2012 року (арк. 150, т1) було виділено ОСОБА_3, ОСОБА_5 разом на 42/100 частини домоволодіння наступні приміщення: в житловому будинку літ. «А» - кімнату «1-4», загальною площею 11,1 кв.м.; по надвірним будівлям частину сараю літ. «Б», сарай «Б1», сарай «Г», колодязь «К», частину огорожі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 31/100 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 11/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 на 58/100 частини домоволодіння наступні приміщення: в житловому будинку літ. «А» - передпокій «1-1», кладову «1-2», кухню «1-3», загальною площею приміщень 16,7 кв.м.; по надвірним будівлям частину сараю літ. «Б», погріб «В», вбиральню «Д1», літній душ «Д», сараї «дд1», частину огорожі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 58/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення додаткового рішення Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області виходив с того, що заявником фактично порушено питання про внесення у зазначене рішення нових даних, як то: чи припинилося право спільної часткової власності після виділу в натурі частини домоволодіння співвласника, вимоги щодо яких не були визначені заявником під час розгляду його позову, та які, крім того, можуть вплинути на права та інтереси осіб, які не брали участі у розгляді справи. Суд дійшов висновку про те, що така заява по своїй суті не є заявою про роз'яснення рішення суду, яке набрало законної сили. Зміст рішення суду від 03 лютого 2012 року та додаткового рішення суду від 26 листопада 2012 року, зокрема вступні, описові, мотивувальні і резолютивні частини викладені відповідно , до вимог ЦПК України в редакції чинній на день ухвалення відповідних рішень щодо змісту цих рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Ст. 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи при цьому його змісту. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У відповідності до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

В апеляційній скарзі від 18 вересня 2018 року ОСОБА_3 зокрема вказує на те, що суд першої інстанції не врахував положення статті 367 ЦПК України, відповідно до вимог якої у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної власності на нього припиняється. А тому, висновок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, що додаткове рішення від 26 листопада 2012 року відповідає вимогам ст.ст.215, 220 ЦПК України є зрозумілим та не потребує роз'ясненню є безпідставним.

Колегія суддів не бере до уваги зазначені доводи апеляційної скарги оскільки відповідно до ч1. ст. 11 ЦПК України (ч.1 ст. 13 ЦПК України в новій редакції) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Оскільки позовні вимоги щодо припинення права спільної часткової власності на спірне майно позивачем не було заявлено, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області прийшов до висновку про те , що роз'яснення додаткового рішення від 26 листопада 2012 року в частині припинення права спільної часткової власності суперечить ст.271 ЦПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 від 18 вересня 2018 року без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду від 04 вересня 2018 року без змін.

Керуючись ст. ст 271, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України -,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 04.09.2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суд м.Кременчука Полтавської області від 04 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст виготовлений 22.11.2018 року

Головуючий суддя: О. О. Панченко

Судді: О.А.Лобов

Т.В. Одринська