Справа 165/2997/14-ц
Провадження 4-с/165/5/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2,-

встановив :

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2

Свою скаргу обгрунтовує тим, що за рішенням Нововолинського міського суду від 15 січня 2015 року з неї в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 13227,91 грн. заборгованості за кредитним договором №165/2997/14-ц. На виконання даного рішення державним виконавцем Нововолинського МВ ДВС ГТУ Волинської області було відкрито виконавче провадження №49067080 і постановою головного державного виконавця Капітанюка С.С. від 29 жовтня 2015 року було накладено арешт на все майно, що їй належить в межах суми звернення стягнення 13227,91 грн. та заборонено здійснення відчуження будь-якого іншого належного їй майна. Дана постанова була зареєстрована у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18 травня 2016 року, номер запису про обтяження №14545756. 11 січня 2018 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 23 липня 2010 року та погоджено, що сума її заборгованості перед банком за вищевказаним договором становить 12 000 грн. 12 січня 2018 року нею було повністю оплачено заборгованість перед банком і видано відповідну довідку на підтвердження цих обставин. 22 січня 2018 року вона звернулася із заявою до Нововолинського ВДВС ГТУЮ у Волинській області про зняття арешту та надала квитанцію з відповідною довідкою банку на підтвердження відсутності заборгованості перед стягувачем, однак у знятті арешту на майно їй було відмовлено, у звязку з тим, що у відділі на виконанні даний виконавчий лист не перебуває. Вважає, що бездіяльність державного виконавця порушує її права як власника майна, а тому просить визнати таку бездіяльність неправомірною та скасувати арешт та заборону відчуження на все належне їй нерухоме майно, накладене згідно постанови державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції у Волинській області від 29 жовтня 2015 року в межах виконавчого провадження №49067080, номер запису про обтяження в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14545756 від 18 травня 2016 року, реєстратор ОСОБА_2

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не зявилася, її представник ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву, у якій просила розглядати скаргу за її відсутності та скаргу підтримала, просила її задоволити. Додатково зазначила, що у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державним реєстратором у правовідносинах, що виникають під час виконавчого провадження є державний виконавець і саме він зобовязаний вчинити дії щодо зняття арешту з майна (а.с.93,97)

У судове засідання представник Нововолинського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_4 не зявилася, подала до суду письмову заяву про розгляд скарги у її відсутності та просила суд у задоволенні скарги відмовити (а.с.95). Підстави за яких вважає скаргу не обґрунтованою виклала у відзиві (а.с.84-85).

Неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, скаргу та долучені до неї матеріали, суд приходить до висновку, що скарга є підставною і підлягає задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Виконавець зобовязаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що за рішенням Нововолинського міського суду від 15 січня 2015 року з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто всього 13227,91 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 23 липня 2010 року. Рішення суду набрало законної сили і виконавчий лист №165/2997/14-ц виданий судом 15 січня 2015 року був направлений банком на виконання до Нововолинського МВ ДВС.

Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 жовтня 2015 року, головним державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_2 було накладено арешт на все належне майно боржника ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна їй належного в межах суми стягнення 13 227,91 грн. на підставі відкритого виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №165/2997/14-ц, виданого 15 січня 2015 року (а.с.72).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний номер №14545756 від 18 травня 2016 року, накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження на підставі постанови серії ВП та номер 49067080, виданої 29 жовтня 2015 року Нововолинського МВ ДВС ГТУЮ у Волинській області (а.с.74-75).

Відповідно до повідомлення Нововолинського ВДВС ГТУЮ у Волинській області №1508 від 26 січня 2018 року (а.с.79) у знятті арешту ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки виконавчий лист №165/2997/14-ц, виданий 15 січня 2015 року у відділі на виконанні не перебуває. 30 березня 2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» з наданням права повторно предявити виконавчий документ для виконання у строки, визначені ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження»

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20 січня 2018 року та копії квитанції від 12 січня 2018 року заборгованість за кредитним договором від 23 липня 2010 року, що згідно додаткової угоди встановлена на дату її підписання 12000 грн. погашена ОСОБА_1 повністю (а.с.76-78).

Відтак, у судовому засіданні встановлено, що відпали підстави за яких державним виконавцем накладався арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_1

Заперечення викладені у відзиві на скаргу суд до уваги не бере, оскільки наявність заборгованості по виконавчому збору та витрат виконавчого провадження, відсутність виконавчого листа на виконанні у відділі та закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», не можуть слугувати підставою для обмеження особи боржника, який виконав свої зобовязання перед стягувачем повністю, у праві розпорядження ним своєю власністю.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що виконавче провадження по виконанню рішення суду було закінчено, кошти боржником стягувачу повернуті в розмірі обумовленому додатковою угодою до кредитного договору і стягувач ПАТ КБ «ПриватБанк» жодних вимог до боржника не предявляє, погодився, що заборгованість перед ним станом на 20 січня 2018 року ОСОБА_1 погашена, суд вважає, що підстав для застосування примусових заходів виконання рішення суду у виді арешту немає і з огляду на це суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати бездіяльність головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 неправомірною.

Скасувати арешт та заборону відчуження на все належне ОСОБА_1 нерухоме майно, накладене згідно постанови головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 серії ВП та номер 49067080, виданої 29 жовтня 2015 року, в межах виконавчого провадження №49067080, номер запису про обтяження в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14545756 від 18 травня 2016 року, реєстратор Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк