Справа № 147/318/18
Провадження № 2/147/288/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 31.05.2012 року помер її дід ОСОБА_3, а 19.01.2013 року померла її бабка ОСОБА_4.

До смерті дід та баба постійно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

Померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, станом на 15 квітня 1991 року були членами одного колгоспного двору, що знаходився в селі Гордіївка по вулиці 1-го Травня №16 Тростянецького району Вінницької області, якому належав житловий будинок та господарські споруди за цією адресою, а тому кожному з них належало по 1/2 частині даного колгоспного двору.

Після смерті діда ОСОБА_3 спадкоємцем до його майна по заповіту, який посвідчено від його імені секретарем Гордіївської сільської Ради 13.11.2000 року являється позивач.

Вона своєчасно прийняла в спадщину, тому що подала заяву до шести місяців з дня смерті діда в нотаріальну контору.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 належить1/2 частина житлового будинку та господарських споруд в с. Гордіівка по вулиці 1-го Травня №16, що належала йому як члену бувшого колгоспного двору.

Спадкоємцем після смерті 19 січня 2013 року бабки ОСОБА_4 по заповіту, є також позивач по справі ОСОБА_1. Вона воєчасно прийняла спадщину, тому що подала заяву до шести місяців з дня смерті діда в нотаріальну контору.

Інших спадкоємців немає.

Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані в селі Гордіївка по вулиці 1-го Травня будинок №16 Тростянецького району Вінницької області отримала від нотаріуса відмову, де вказано, що на підставі п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року за №295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок в с.Гордіївка, вул. 1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №230759, виданого 01.06.2012 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 помер 31.05.2012 року(а.с.7).

Після його смерті відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповів ОСОБА_5 Заповіт зареєстрований в реєстрі №75 від 13.11.2000 року, посвідчений секретарем Гордіївської сільської ради ОСОБА_6М.(а.с.9).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №282/2012р. до майна померлого 31.05.2012 року ОСОБА_3 встановлено, що позивач вчасно прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.14). Спадкоємець ОСОБА_4 відмовилась від своєї частки спадщини на користь позивача.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ №250976, виданого 21.01.2013 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_4 померла 19.01.2013 року(а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина.

За життя ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_5 Заповіт зареєстрований в реєстрі №74 від 13.11.2000 року, посвідчений секретарем Гордіївської сільської ради ОСОБА_6М.(а.с.10).

Підтвердженням того, що позивачка ОСОБА_1 та особа, якій спадкодавці заповіли своє майно, є однією і тією ж особою, являється свідоцтво про шлюб серії І-ВК №262802 від 27.08.2014 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінила прізвище на «Хачідзе» в звязку з одруженням(а.с.6).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу 231/2013р. до майна померлої 19.01.2013 року ОСОБА_4 встановлено, що позивач вчасно прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.13).

Відповідно до довідки №159 від 01.03.2018 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за життя були зареєстровані та проживали до дня смерті в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області. Спадкоємцем по заповіту до майна померлого 31.05.2012 року ОСОБА_3 являється ОСОБА_1, також спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_4 по заповіту являється ОСОБА_1 До складу спадкового майна належить по 1/2 частині житлового будинку та господарських споруд, розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області. За даними земельно-шнурової книги ОСОБА_2 сільської ради запис №17 біля домогосподарства за адресою с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області рахується земельна ділянка площею 0,36га, з правовим режимом: 0,25га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, 0,11га для ведення особистого селянського господарства. За даними погосподарських книг станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до суспільної групи колгоспний двір. Головою був ОСОБА_3, членами дружина ОСОБА_4А.(а.с.11).

Факт вчасного прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджено довідками завідувача Тростянецької ДНК, в який прописано, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту до майна померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4А.(а.с.12).

Відповідно до виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки по ОСОБА_2 сільській раді Тростянецького району особовий рахунок №17 домогосподарство с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, відносилось до групи колгоспних дворів, головою був ОСОБА_3, членами дружина ОСОБА_4А.(а.с.26).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області.

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 24.01.2018 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 92,2кв.м., житловою площею 74,2кв.м., допоміжною площею 18,0кв.м.(а.с.17-25).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 31.03.2018 року за №165/02-17, виданої завідуючою Тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_7 випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за нею права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по заповіту, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.16).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 / 50%).

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 142,200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 16, Тростянецького району Вінницької області, який належав ОСОБА_3, померлому 31.05.2012 року та ОСОБА_4, померлій 19.01.2013 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 з державного бюджету України 352,40 (триста пятдесят дві гривні 40 коп.) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №0.0.995661413.1 від 23.03.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.05.2018 року.

Суддя