Справа № 159/4046/17
Провадження № 2/159/1426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської цивільну справу за позовом ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його утримання як сина, який продовжує навчання,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом (а. с. 1 16), подавши 20.01.17 р. відповідну заяву, що надійшла до суду 20.07.18 р.. Просить стягувати з відповідача на його як сина, який продовжує навчання, користь аліменти у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, на період навчання до досягнення ним 23 ти річного віку. Зазначає, що його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у шлюбі з 1991 р.. За час шлюбу у його батьків народилось двоє дітей, він та дочка ОСОБА_4, 08.02.92 р. н.. Останні роки його батьки спільно не проживають. Він із матір»ю та сестрою проживає окремо від відповідача, періодично спілкуються. Однак, його батько не надає йому матеріальної допомоги, мотивуючи тим, що він повнолітній. Однак, і до досягнення ним та його сестрою повноліття батько не надавав матеріальної допомоги на їх як дітей утримання, у зв»язку з чим його матір третя особа у справі - зверталась до суду по питанню стягнення аліментів з відповідача. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.08.10 р. вирішено стягувати з відповідача у розглядуваній справі на користь третьої особи у розглядуваній справі кошти на його та його сестри утримання у твердій грошовій сумі з 09.07.10 р. до, відповідно, досягнення ним повноліття, та до закінчення його сестрою навчання у вузі, за виключенням канікул. Однак, і після цього відповідач не виконував свого обов»язку по утриманню своїх дітей, у зв»язку з чим оголошувався у розшук, мав заборгованість по сплаті аліментів. На даний час він є студентом денного відділення бюджетної форми навчання 3 го курсу Першого медфакультету ДЗ «Дніпропетровська медакадемія України». Термін навчання 6 р. з 01.09.15 р.. Він має значні витрати на оплату проживання, проїзду, харчування, придбавання одягу, навчального матеріалу, але не має можливості працевлаштуватись задля отримання доходу. Третя особа у справі надає йому матеріальну допомогу, однак, для неї це також є утрудненим, так як вона не працює, має періодичні підзаробітки. Відповідач є здоровим, працездатним, не має інших утриманців, має несталий доход періодичні підзаробітки, має у приватній власності нерухомість та може надавати йому таку допомогу у твердій грошовій сумі. Просить позов задовольнити.

За рішенням (заочним) Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.12.17 р. позов було задоволено частково (а. с. 36 - 38).

19.07.18 р. до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення.

Вказана вище заява відповідача за ухвалою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 20.07.18 р. залишалась без руху для усунення її недоліків, що були усунені відповідачем 30.07.18 р..

За ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.10.18 р. заява про перегляд заочного рішення була задоволена, рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 12.12.17 р. скасоване та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач та його представник адвокат - в судове засідання не з»явились, хоча, кожен зокрема, належно повідомлені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо представником позивача адвокатом подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її довірителя позивача у справі відсутності.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, хоча належно повідомлена. Про причини неявки суду не повідомила.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. В якості причини неявки суду 13.11.18 р. письмово повідомив про виїзд із м. Ковеля Волинської області на лікування, додавши до такої заяви копію консультативного висновку спеціаліста № 479 від 27.08.18 р., виданого у виконавчу службу. Письмового заперечення проти позову чи відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Суд, врахувавши позицію представника позивача адвоката; те, що згідно з заявою відповідача від 13.11.18 р., останній не зможе прибути у судове засідання до травня 2019 р., а з приєднаної ним до такої заяви копії консультативного висновку спеціаліста № 479 від 27.08.18 р., виданого у виконавчу службу, слідує, що відповідачеві невропатологом встановлено діагноз та 14.08.18 р. надано медичні рекомендації про проходження дослідження МРТ, від чого останній відмовився; призначено амбулаторне лікування, однак, даних про перебування відповідача на лікуванні тощо, суду не надано, приходить до висновку, що справу можливо розглядати у відсутності осіб, які не з»явились і причини неявки, вказані відповідачем, немає підстав визнавати поважними.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Та обставина, що відповідач є батьком позивача, стверджується копією свідоцтва про народження (повторного) позивача серії I - ЕГ № 115 894, виданого 22.06.10 р..

Із копії вказаного вище свідоцтва слідує, що позивач є 21.06.98 р. н. і на даний час досяг повноліття.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Та обставина, що позивач навчається у вказаному ним навчальному закладі на зазначених у позовній заяві умовах, позивачем доведена шляхом надання копії довідки з місця навчання № 2 106 від 20.10.17 р..

Позивачем не доведено суду тієї обставини, що він не має доходу; доходу не має його матір третя особа у справі. Це позбавляє суд можливості проаналізувати майновий стан позивача та другого з його батьків матері третьої особи у справі.

Доводи позивача у тій їх частині, що відповідач хоча не працює, але має доход, що має характер несталого, також не доведені належними та допустимими доказами.

Однак, як слідує з копії ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.10.13 р. у справі № 159/6 353/13 ц провадження № 6/159/58/13 за поданням держвиконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Волинської області про оголошення розшуку боржника; копії довідки В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області № 310 від 22.04.11 р. про розмір аліментів, сплачених відповідачем у твердій грошовій сумі за виконавчим листом № 2 1 323 від 16.09.10 р.; копій довідок № 349/12, № 1 456 від, відповідно, 19.03.14 р., 15.10.14 р., виданої В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області про неотримання аліментів третьою особою у розглядуваній справі від відповідача у розглядуваній справі, на утримання позивача; копії виконавчого листа, виданого Ковельським міськрайсудом Волинської області 06.09.10 р. на виконання рішення від 10.08.10 р. у цивільній справі про стягнення аліментів з ОСОБА_3, з відповідача у розглядуваній справі утримувались аліменти на утримання, зокрема, позивача, до досягнення останнім повноліття; на час навчання дочки ОСОБА_4 у вузі. У відповідача сформувалась значна заборгованість по аліментах.

На даний час обоє дітей відповідача досягли повноліття.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3 - 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз»яснено, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов»язує обов»язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач як син відповідача, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв»язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов»язані безпосередньо з проживанням у місті по місцю розташування вузу, що знаходиться у іншій області країни; забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч., пов»язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, та безпосередньо - навчанням.

Аналізуючи дані про стан здоров»я кожної із сторін, третьої особи у справі, суд враховує, що позивач будь яких доказів, що свідчили б про незадовільність стану його здоров»я, іншого із його батьків матері, суду не надав.

Аналізуючи дані про стан здоров»я відповідача з врахуванням копії консультативного висновку спеціаліста № 479 від 27.08.18 р., виданого у виконавчу службу, згідно з яким відповідачеві невропатологом встановлено діагноз, що не містить відомостей про важку хворобу чи захворювання, що унеможливлює працевлаштування особи, обмежує виконання певної роботи тощо, та 14.08.18 р. надано медичні рекомендації про проходження дослідження МРТ, від чого останній відмовився; призначено амбулаторне лікування, суд враховує, що відповідач не надав суду доказів, що свідчили б про незадовільність стану його здоров»я.

Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач має можливість надавати позивачеві деяку матеріальну допомогу, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, і у твердій грошовій сумі.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відповідач суду не надав.

Суд також враховує, що у відповідача мається нерухомість у м. Ковелі Волинської області на праві приватної власності, що стверджується копією договору дарування (частини квартири) від 29.01.98 р., копією свідоцтва про право власності на житло від 22.06.93 р., копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.97 р..

Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач як повнолітній син відповідача, продовжує навчання, потребує у зв»язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є працездатного віку, утриманців в особі позивача та своєї дочки ОСОБА_4 в даний час не має у зв»язку з досягненням позивачем повноліття та припиненням права на аліменти у дочки відповідача ОСОБА_4 за рішенням суду, має нерухомість та за станом здоров»я і матеріальним станом має можливість надавати своєму повнолітньому синові матеріальну допомогу. А тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі по 1 000 грн. щомісячно на час навчання, за виключенням періодів канікул, але не більше як до досягнення порзивачем двадцятитрьохрічного віку.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з розглядуваним позовом до суду за законом, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.66 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, 21.06.98 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно на період навчання повнолітнього сина - ОСОБА_1, за виключенням періоду канікул, починаючи з дня звернення із позовом до суду - 20.10.17 р. - та продовжуючи до припинення навчання, але не більше як до досягнення ним віку двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3, 23.08.66 р. н., на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, 21.06.98 р. н., прож. 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Ветеранів, 2/16.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5, адреса. 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Сурікова, 23.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_2, 25.10.66 р. н., прож. 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Ветеранів, 2/16.

Відповідач - ОСОБА_3, 23.08.66 р. н., прож. 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Братуня, 2.

Головуючий:ОСОБА_6