АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/3220/17
Провадження № 22-ц/792/275/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. ( суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

з участю: представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року (суддя - Мороз В.О.) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання недійсним договору позики,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_6 звертаючись в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_7 вказувала, що у січні 2013 року помер її батько - ОСОБА_8 У березні 2013 року їй стало відомо, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у 2012 році було укладено договір позики, відповідно до якого її батько позичив у відповідача грошові кошти в розмірі 120 000 євро. Позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_8

Кім того, зазначала, що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року по справі №686/23880/13-ц стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 403 954 грн.70 коп. заборгованості за зазначеним договором позики.

Позивачка заперечує факт підписання договору позики між її батьком та відповідачем. Вказує, що жодного разу не чула, що у батька є борг, проблем з грошима у нього ніколи не було, за життя батько був власником підприємства та мав у власності інше майно.

За таких обставин просила визнати недійсним договір позики від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про позику коштів в розмірі 120 000 євро, з підстав передбачених ст. 203, ч.1 ст.215 ЦК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та поставити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги мотивувала тим, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що її батько не укладав договору позики з відповідачем, позивачка ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Мороз В.О. Категорія: 19, 27

Доповідач: Янчук Т.О.

ніколи не чула від нього про такий договір, він був власником підприємства та мав у власності інше майно. Вважає, що судом було неправомірно відмовлено їй в призначенні комплексної почеркознавчої та технічної експертизи, посилаючись на прийняте рішення про стягнення заборгованості за зазначеним договором позики. Однак, при ухваленні такого рішення дійсність правочину не досліджувалась, правочин не оспорювався. Клопотання про призначення комплексної експертизи заявлялось з метою встановлення обставини, чи дійсно ОСОБА_8 підписав договір позики та в який час формувався текст договору, таким чином порушено принцип змагальності сторін та її право на доведення обставин як на підставу для задоволення заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

У частині третій ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

У ч.3 ст.61 ЦПК України зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається,що рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року по справі №686/23880/13-ц стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 403 954 грн.70 коп. заборгованості. Зазначеним рішенням встановлено,що 08 серпня 2012 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в простій письмовій формі було укладено договір позики грошей в сумі 120 000 Євро, із зобов'язанням повернути вказану суму позики до 08 серпня 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 помер, у зв'язку з чим до участі по справі залучено його правонаступника ОСОБА_6, з якої стягнуто заборгованість за спірним договором позики в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

При розгляді справи про стягнення заборгованості за договором позики вирішувалося питання про правомірність даного правочину і апеляційний суд встановив, що з наданого представником ОСОБА_6 висновку судової почеркознавчої експертизи проведеної в ході кримінального провадження дати відповідь на питання чи виконаний підпис в договорі позики ОСОБА_8 не представляється можливим. Ніяких інших доказів на підтвердження своїх доводів ОСОБА_6 щодо недійсності договору позики не надано, позов про визнання вищевказаного договору недійсним ОСОБА_6 не заявляла.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили, сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти.

Згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

З огляду на визначений ст.129 Конституції України принцип обов'язковості рішення після вирішення судом справи та набрання рішення суду законної сили, слід дійти висновку про те, що якщо є судове рішення про стягнення заборгованості, в якому судом розглядалося питання дійсності договору позики, і це рішення набрало законної сили, то під час вирішення справи про визнання недійсності правочину суду необхідно врахувати встановлення таким судовим рішенням указаних обставин.

Зважаючи на зазначене висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову про визнання недійсним договору позики є правильним та такими що ґрунтується на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_8 не укладав договір позики та не отримував кошти, суд оцінює критично, оскільки обставини щодо укладення договору позики, правову природу укладення договору позики від 08.08.2012 року, встановлено рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 18 грудня 2014 року. Дане рішення набрало законної сили.

Твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме принципу змагальності не впливають на правові висновки суду, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення судової комплексної експертизи.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги теж не впливають на висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки та незгоди з висновками суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 375, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 березня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук