23.05.2018 Справа № 756/7960/17
№2/756/1195/18
№756/7960/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 травня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, після розірвання шлюбу відповідач в квартирі не з'являється, місце його проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстровим за адресою квартири АДРЕСА_1

У зв'язку із цим позивач просила про задоволення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1 у зв'язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.04.2017 року виданого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №368.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2012 року (а.с. 7).

Відповідно до довідки виданої Оболонською районною в м. Києві державною адміністрації №104/ОП/К-877-2362 від 02.06.2017 року АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1

Згідно з копією паспорта ОСОБА_2 та довідки виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА від 28.03.2017 року відповідач зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1

Факт непроживання відповідача за адресою квартири № АДРЕСА_1 підтверджується згідно відповіді від 31.05.2017 року №77-аз/125/51/01-2017, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, відповідно до якої ОСОБА_2 із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі АДРЕСА_1 до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не звертався.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 більше одного року поспіль. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного чи допустимого доказу на спростування позовних вимог.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним."

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності.

Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як власник має право на здійснення права власності на належну квартиру АДРЕСА_1 та вимагати усунення порушень цього права.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 280, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його прголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Шевчук