Справа № 472/1103/14ц
УХВАЛА

"16" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ містобудування, архітектури та житлово комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, виконавчого комітету селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з обумовленим позовом, в якому після неодноразового подання позовних заяв у нових редакціях, зазначав, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення, яке розташоване в смт. Веселинове Миколаївської області по вул. Київській,7. Останнє використовується під магазин закусочну «Водолій» його матірю, як орендарем, для здійснення нею підприємницької діяльності.

Напроти фасадної сторони обумовленого магазину розташовані тимчасові споруди, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Проте, їх розташування біля належного позивачу нерухомого майна порушує його права як власника, оскільки їх розміщення було проведено без його згоди та з порушенням будівельних та пожежних норм, що створює небезпеку в експлуатації (користуванні) власністю позивача.

Посилаючись на наведені обставини, а також на відсутність законних підстав для розміщення тимчасових споруд, ОСОБА_5 просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення Веселинівської селищної ради, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради, якими було погоджено місце розташування тимчасових споруд, затверджено їх схему привязки, наданий дозвіл на укладання особистого строкового сервітуту (рішення за № 23 від 05.07.2012 року, рішення № 31 від 02.07.2015 стосовно ФОП ОСОБА_2; за № 86, 87 від 25.08.2016 стосовно ОСОБА_3О.);

- визнати недійсними договори про встановлення особистого строкового сервітуту, які були укладені між Веселинівською селищною радою та ФОП ОСОБА_2 12.09.2012 року, та ОСОБА_7 26.08.2016 року;

- зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні власністю позивача шляхом демонтажу належних їм тимчасових споруд.

На час підготовчого судового засідання від позивача надійшло клопотання про призначення по даній справі повторної судової будівельно-технічної експертизи. Дане клопотання останній обґрунтовував тим, що ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.07.2017 року за його клопотанням було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу. Між тим, експертом ОСОБА_8 від 18.01.2018 року направлено повідомлення про неможливість надання висновку, в звязку з чим поставлені судом запитання не були вирішені.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Представник відповідачів ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення обумовленого клопотання, вважаючи його недоцільним у звязку з відсутністю передбачених законом документів, що підтверджують право власності позивача на нежитлове приміщення, яке розташоване в смт. Веселинове Миколаївської області по вул. Київській,7.

Інші учасники процесу в підготовче судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь в розгляді справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема, судом встановлено, що ухвалою суду від 12.03.2015 року по вказаній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, на вирішення якої були поставлені питання щодо відповідності належних відповідачам тимчасових споруд будівельним та іншим необхідним нормам і правилам, виконання якої було доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково дослідного інституту судових експертиз.

25.05.2016 року на адресу суду надійшов висновок експерта ОСОБА_9, відповідно до якого було встановлено, що тимчасові споруди, належні відповідачам та розміщені напроти фасадної стіни нежилого приміщення магазину «Водолій», не відповідають протипожежним нормам в частині зменшення протипожежних розривів між будівлями та спорудами, в звязку з чим існує небезпека в експлуатації нежитлового приміщення - магазину «Водолій».

Також зі змісту вищевказаного висновку експерта вбачається, що при вирішенні питання щодо відповідності протипожежним нормам обєктів (кіоск промислових товарів, площею 20 кв. м., що розташований по вул. Київська, 7 в смт. Веселинове Миколаївської області, та належить на праві власності ОСОБА_2; контейнер площею 28 кв.м., та контейнер площею 12 кв.м., що розташовані по вул. Київська, 8 б та 8 в в смт. Веселинове Миколаївської області, та належать на праві власності ОСОБА_3О.) були проведені відповідні заміри. Проте, контейнер площею 28 кв.м. та контейнер площею 12 кв.м., що розташовані по вул. Київська, 8 б та 8 в в смт. Веселинове Миколаївської області експертом були враховані як один об'єкт, та як наслідок не було здійснено необхідних замірів між тимчасовою спорудою, площею 12 кв.м. та належною позивачу будівлею. Крім того, експертом не було зазначено обґрунтування визначення ступеня вогнестійкості, що впливає на висновок невідповідності розташування спірних обєктів протипожежним нормам.

За таких обставин, висновок експерта не містить достатнього обґрунтування та суперечить матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Зі змісту цієї статті та розяснень, які надав Верховний Суд України в п. 11 Постанови Пленуму №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» вбачаться те, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, повязані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинувачених чи інших осіб.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Враховуючи те, що представником відповідачів було поставлено під сумнів висновок експерта Миколаївського відділення Одеського науково дослідного інституту судових експертиз від 16.05.2016 року, суд не вбачає перешкод для призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи, проведення якої слід доручити експерту, якого зазначив позивач.

При цьому, посилання представника відповідачів, в обґрунтування заперечень щодо призначення повторної експертизи, не може бути прийняте судом до уваги, так як оцінка таких тверджень буде надана судом згідно вимог ст. 264 ЦПК України.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст. 103, 113 , 252, 253, 258-260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Миколаївської області, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ містобудування, архітектури та житлово комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд повторну судову будівельно-технічну експертизу.

На вирішення експертизи поставити питання :

- Чи відповідають обєкти (кіоск промислових товарів, площею 20 кв. м., що розташований по вул. Київська, 7 в смт. Веселинове Миколаївської області, та належить на праві власності ОСОБА_2; контейнер площею 28 кв.м., та контейнер площею 12 кв.м., що розташовані по вул. Київська, 8 б та 8 в в смт. Веселинове Миколаївської області, та належать на праві власності ОСОБА_3 необхідним архітектурним, будівельним, протипожежним, екологічним, санітарним та іншим обов'язковим нормам та правилам? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Чи існує небезпека експлуатації нежитлового приміщення магазину закусочної «Водолій», що розташований по вул. Київська, 7 в смт. Веселинове Миколаївської області, від розміщення поряд розташованих тимчасових об'єктів: кіоску промислових товарів, площею 20 кв. м., що розташований по вул. Київська, 7 в смт. Веселинове Миколаївської області, та належить на праві власності ОСОБА_2; контейнеру, площею 28 кв.м., та контейнеру, площею 12 кв.м., що розташовані по вул. Київська, 8 б та 8 в смт. Веселинове Миколаївської області, та належать на праві власності ОСОБА_3? Якщо так, то в чому її суть?

Проведення експертизи доручити експертам Миколаївського науково - дослідного експертного криміналістичного центру при УМВС України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Витрати, пов'язані з проведенням експертизи покласти на позивача ОСОБА_5 Роз'яснити сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України - у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

В розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Миколаївської області, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ містобудування, архітектури та житлово комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд, а також матеріали інвентаризаційних справ на обєкти, що розташовані в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, вул. Київська, 7, Київська, 8 б, Київська, 8-в.

Провадження по цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Л.В.Лузан