Справа № 257/4866/13-ц
Провадження № 2-в/185/142/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань Кириленко Л.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі ЄУ № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року доручено Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області вирішити питання щодо наявності підстав для відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки за ініціативою суду.
10 серпня 2018 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі ЄУ № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, з повідомлення сторін по справі.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2018 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 , вирішення вищевказаного питання було передано судді Зінченко А.С., та ухвалою від 04.09.2018 призначено розгляд справи.
Учасники повідомлені належним чином в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, будь-яких матеріалів втраченого судового провадження у цивільній справі № 257/4866/13-ц суду не надали.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.
Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.
Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення Київського районного суду м. Донецька від 21 березня 2014 року у справі № 257/4866/13-ц, та рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 червня 2014 року.
Згідно рішення Київського районного суду м. Донецька від 21 березня 2014 року у цивільній справі № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки задоволено, ухвалено: «Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » повернути Міністерству оборони України в особі його структурного підрозділу квартирно експлуатаційного відділу м. Луганськ самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га, вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 . Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » привести самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га. вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан на зазначеній земельній ділянці.»
Згідно із рішенням Апеляційного суду Донецької області від 02 червня 2014 року, скарги ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Донецька від 21 березня 2014 року у справі № 257/4866/13-ц, скасовано, у задоволені позову відмовлено.
На підставі зібраних і перевірених судом матеріалів, суд вважає за необхідне відновити частково втрачене судове провадження справи № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, в частині судових рішень, які міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме рішення Київського районного суду м. Донецька від 21 березня 2014 року, та рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 червня 2014 року.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 488-495 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Відновити втрачене судове провадження справи № 257/4866/13-ц за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України - органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки в частині:
- рішення Київського районного суду м. Донецька від 21 березня 2014 року у справі 257/4866/13-ц, згідно тексту якого:
«Справа № 2/257/76/14

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року Київський районний суд міста Донецька
в складі: головуючого судді Коваленко В.В,
при секретарі Муха І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах квартирно експлуатаційному відділі м. Луганськ, Міністерства оборони України, квартирно експлуатаційний відділ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю « ТПК Укрсплав » про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю « ТПК Укрсплав » про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи вимоги тим, що Земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 площею 10,580 га., розміщена в АДРЕСА_1 , постійно використовується військовими формуваннями Збройних Сил України, а отже згідно ст. 77 ЗК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони», відноситься до земель оборони, а відповідно до ст. 13 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» є державною власністю, розпоряджатись якому має право лише Кабінет Міністрів України. В грудні 2004 року командування військової частини НОМЕР_2 на порушення вимог закону за угодою №5 від 01.12.2003 та додатковою угодою №1 від 11.02.2004 провело реалізацію ПП «Марта» 4-х будівель в/м № 12 та земель оборони під ними площею 0,3 га. 21 лютого 2011 року господарським судом Донецької області вказані угоди визнано недійсними. Зазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін рішеннями апеляційної та касаційної інстанції. 3 червня 2005 року ПП «Марта» уклало з громадянином ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаних 4-х будівель військового містечка № НОМЕР_1 , реалізувавши їх на користь останнього. У подальшому, ОСОБА_1 , набувши у власність вищевказані 4 будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , на порушення наведених вимог закону самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,2055 га., на якій без передбачених законом дозволів збудував паркан, у такий спосіб фактично позбавивши військові формування Збройних Сил України використовувати відведені землі оборони. У липні 2011 року вказані незаконно відчужені будівлі військового містечка № НОМЕР_1 від ОСОБА_1 перейшли у власність ТОВ «ТПК Укрсплав», який на даний час використовує цю нерухомість. Проте, ТОВ «ТПК Укрсплав» не набувало ні права користування, ні права власності на самовільно зайняту земельну ділянку площею 2,2055 га. військового містечка № НОМЕР_1 , однак фактично її використовує. Відповідно до акту від 14 березня 2013 року огляду військового містечка № НОМЕР_1 , розміщеного АДРЕСА_1 , на території вказаного військового містечка, навпроти адміністративної будівлі штабу військової частини НОМЕР_3 , до території автомобільного парку вказаного військового формування розміщений паркан, яким огороджено територію земельної ділянки площею 2,2055 га. За вказаним парканом розміщено 4 будівлі, які використовуються цивільними особами. Згідно з листом Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області від 18 березня 2013 року №01-32-1545/4910, земельна ділянка, з якої ОСОБА_1 сплачує земельний податок має кадастровий номер :00:001:0200, а вартість земельної ділянки площею 2,2055 га. військового містечка № НОМЕР_1 становить 3 200 842 грн. 15 коп. Відповідно до листа Управління Держкомзему у м. Донецьку №01-32-750/860, земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 та її частина ОСОБА_1 не відводилась. Відповідно до листа КЕВ м. Луганськ №434, КЕВ м. Луганськ не передавав ОСОБА_1 земельні ділянки, розміщені на військовому містечку № НОМЕР_1 . Відповідно до листа Управління земельних ресурсів Донецької міської ради №612исх-вх11/626, в базі даних Управління інформація щодо наявності правовстановлюючих документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою по вул. Стратонавтів ОСОБА_1 , відсутня. Відповідно до п. 2. «Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року №1104, дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами. Відповідно до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області №7/5-01-0824, на будівництво паркану на земельній ділянці оборони військового містечка № НОМЕР_1 будь-якому забудовнику дозвіл на виконання будівельних робіт не надався та декларація про початок виконання будівельних робіт не реєструвалася. Просить суд поновити строк позовної давності, зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » повернути Міністерству оборони України в особі його структурного підрозділу квартирно експлуатаційного відділу м. Луганськ самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га, вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » привести самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га. вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан на зазначеній земельній ділянці.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача Кокотюхи С.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи їх безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.
Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю « ТПК Укрсплав » в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Таким чином, суд вважає, за можливе розглянути справу за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах квартирно експлуатаційному відділі м. Луганськ, Міністерства оборони України, Квартирно експлуатаційний відділ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю « ТПК Укрсплав » про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 121 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.
Ці повноваження прокурора закріплені також ст. 3 ЦПК України та статтями 20 та 36-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.
Згідно зі ст. ст. 1-3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Сил України» та ст. 3 ч. 1 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», КЕВ м. Луганськ є суб`єктом господарської діяльності, оскільки утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, веде відокремлене господарство, має кошторис надходжень та видатків, рахунки в Державному казначействі та установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням. Майно, матеріальні та грошові засоби КЕВ м. Луганськ є державною власністю, які закріплені за ним на праві користування.
Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарним статутом Збройних Сил України начальнику КЕВ м. Луганськ в порядку виключення, за відсутністю повного бюджетного фінансування, делеговані повноваження здійснювати відповідні функції в спірних відносинах, які виникають у зв`язку з необхідністю забезпечення боєготовності та життєдіяльності органу військового управління.
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганськ є структурним підрозділом Міністерства оборони України, а Міністерство оборони України відповідно до «Схеми організації та взаємодії центральних органів виконавчої влади», затвердженої Указом Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 відноситься до центральних органів виконавчої влади, тобто виконує відповідні функції як орган державної влади.
Фінансування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганськ здійснюється виключно для виплати грошового забезпечення, грошові кошти на інші коди економічної класифікації, за рахунок яких може бути сплачене державне мито у випадку самостійної заяви даного позову до суду, з державного бюджету не надходять.
Незаконні дії громадянина ОСОБА_1 та ТОВ «ТПК Укрсплав» щодо самовільного зайняття земельної ділянки державної форми власності категорії земель оборони, спричиняє шкоду законним інтересам держави.
В наслідок цього у відповідності зі ст. 121 Конституції України, ст. ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», виникла необхідність звернення прокурора до суду з позовом про захист інтересів держави.
Проведеною Донецькою прокуратурою з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері перевіркою додержання службовими особами військової частини НОМЕР_3 вимог законодавства про правовий режим майна у Збройних Силах України та про використання земель оборони, виявлені порушення інтересів держави, які полягають у наступному.
Згідно ст. 20 ЗК України Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».
Поряд з іншим, згідно ст. 77 ЗК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони», землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Вказані землі надаються у постійне користування військовим частинам.
Відповідно до ст. 13 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» землі, закріплені за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо порядку надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в тому числі земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
Земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 площею 10,580 га., розміщена в АДРЕСА_1 , постійно використовується військовими формуваннями Збройних Сил України, а отже згідно ст. 77 ЗК України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про використання земель оборони», відноситься до земель оборони, а відповідно до ст. 13 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та ст. ст. 9, 14 Закону України «Про Збройні Сили України» є державною власністю, розпоряджатись якому має право лише Кабінет Міністрів України.
В грудні 2004 року командування військової частини НОМЕР_2 на порушення вимог закону за угодою №5 від 01.12.2003 та додатковою угодою №1 від 11.02.2004 провело реалізацію ПП «Марта» 4-х будівель в/м № 12 та земель оборони під ними площею 0,3 га.
21 лютого 2011 року господарським судом Донецької області вказані угоди визнано недійсними.
Зазначене рішення місцевого господарського суду залишено без змін рішеннями апеляційної та касаційної інстанції.
3 червня 2005 року ПП «Марта» уклало з громадянином ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаних 4-х будівель військового містечка № НОМЕР_1 , реалізувавши їх на користь останнього.
У подальшому, ОСОБА_1 , набувши у власність вищевказані 4 будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , на порушення наведених вимог закону самовільно зайняв земельну ділянку площею 2,2055 га., на якій без передбачених законом дозволів збудував паркан, у такий спосіб фактично позбавивши військові формування Збройних Сил України використовувати відведені землі оборони.
У липні 2011 року вказані незаконно відчужені будівлі військового містечка № НОМЕР_1 від ОСОБА_1 перейшли у власність ТОВ «ТПК Укрсплав», який на даний час використовує цю нерухомість.
Проте, ТОВ «ТПК Укрсплав» не набувало ні права користування, ні права власності на самовільно зайняту земельну ділянку площею 2,2055 га. військового містечка № НОМЕР_1 , однак фактично її використовує.
Відповідно до акту від 14 березня 2013 року огляду військового містечка № НОМЕР_1 , розміщеного АДРЕСА_1 , на території вказаного військового містечка, навпроти адміністративної будівлі штабу військової частини НОМЕР_3 , до території автомобільного парку вказаного військового формування розміщений паркан, яким огороджено територію земельної ділянки площею 2,2055 га.
За вказаним парканом розміщено 4 будівлі, які використовуються цивільними особами.
Згідно з листом Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області від 18 березня 2013 року №01-32-1545/4910, земельна ділянка, з якої ОСОБА_1 сплачує земельний податок має кадастровий номер :00:001:0200, а вартість земельної ділянки площею 2,2055 га. військового містечка № НОМЕР_1 становить 3 200 842 грн. 15 коп.
Відповідно до листа Управління Держкомзему у м. Донецьку №01-32-750/860, земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 та її частина ОСОБА_1 не відводилась.
Відповідно до листа КЕВ м. Луганськ №434, КЕВ м. Луганськ не передавав ОСОБА_1 земельні ділянки, розміщені на військовому містечку № НОМЕР_1 .
Відповідно до листа Управління земельних ресурсів Донецької міської ради №612исх-вх11/626, в базі даних Управління інформація щодо наявності правовстановлюючих документів, які підтверджують право користування земельною ділянкою по вул. Стратонавтів ОСОБА_1 , відсутня.
Відповідно до п. 2. «Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року №1104, дозвіл на виконання будівельних робіт надається Держархбудінспекцією та її територіальними органами.
Відповідно до листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області №7/5-01-0824, на будівництво паркану на земельній ділянці оборони військового містечка № НОМЕР_1 будь-якому забудовнику дозвіл на виконання будівельних робіт не надався та декларація про початок виконання будівельних робіт не реєструвалася.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, інженерне майно, всі види озброєння, тощо.
Згідно ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.
З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Статтею 2 Закону України «Про використання земель оборони» встановлено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України.
Відповідно до ст. 4 Закону, військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.
Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, соціального та доступного житла.
Статтею 79 ЗК України встановлено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Стаття 84 ЗК України закірплює, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Згідно зі ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
Відповідно до вимог ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Таким чином, внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,2055 га. на території військового містечка № НОМЕР_1 , вказане державне військове майно, в порушення вимог ст. 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», та ст. ст. 2, 4 2 Закону України «Про використання земель оборони» використовується не за його цільовим призначенням, чим порушується оборонний інтерес Збройних Сил України та майновий інтерес держави.
Наразі, згідно ст. 261 ч. 1 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Донецькому прокурору з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері стало відомо про порушені права держави виключно в березні 2013 року за результатами проведеної правозахисної перевірки додержання службовими особами військової частини НОМЕР_3 вимог законодавства про правовий режим майна у Збройних Силах України та про використання земель оборони.
У відповідності ст. ст. 261 ч. 1, 267 ч. 5 ЦК України, строк позовної давності не є пропущеним, оскільки має обчислюватись з моменту, коли прокурор довідався про порушене право держави, а відтак це порушене право підлягає захисту.
Позовні вимоги прокурора повністю підтверджуються зібраними доказами, а саме постановою про проведення перевірки, актом огляду військового містечка №16 від 14.03.2013, рішенням господарського суду Донецької області від 21.02.2011 та Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2011, договором купівлі-продажу, витягом про реєстрацію права власності, листом Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області від 18 березня 2013 року №01-32-1545/4910, листом Управління Держкомзему у м. Донецьку №01-32-750/860, листом КЕВ м. Луганськ №434, листом Управління земельних ресурсів Донецької міської ради №612исх-вх11/626, листом інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області №7/5-01-0824, заявою ОСОБА_1 листами КЕВ м. Луганськ №№2490, 2077, схемою військового містечка № НОМЕР_1 , та іншими документами, копії яких додаються до позову.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 224-228 ЦПК Україна, ст. ст. 202, 205, 607 ЦК України, ст. ст. 56, 77, 79, 84, 152, 212 ЗК України,-
В И Р І Ш И В :
Поновити строк позовної давності.
Позов Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах квартирно експлуатаційному відділі м. Луганськ, Міністерства оборони України, Квартирно експлуатаційний відділ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю « ТПК Укрсплав » про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, задовольнити.
Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » повернути Міністерству оборони України в особі його структурного підрозділу квартирно експлуатаційного відділу м. Луганськ самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га, вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 .
Зобов`язати фізичну особу ОСОБА_1 та ТОВ « ТПК Укрсплав » привести самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 2, 2055 га. вартістю 3200842 грн. 15 коп. на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан на зазначеній земельній ділянці.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:».

- рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 червня 2014 року у справі 257/4866/13-ц, згідно тексту якого:
«Єдиний унікальний номер 257/4866/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/4377/2014
Категорія 47 Головуючий у 1 інстанції Коваленко В.В.
Доповідач Лоленко А.В.

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої Лоленко А.В.
Суддів Груіцької Л.О., Солодовник О.Ф.
При секретарі Папоян К.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» на рішення Київського районного суду міста Донецька від 21 березня 2014 року по справі за позовом Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України органу центральної влади, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах квартирно-експлуатаційному відділу м. Луганськ, Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційному відділу м.Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2013 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , а у листопаді 2013 року уточнюючи свої позовні вимоги звернувся з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 та ТОВ «ТПК Укрсплав» про зобов`язання ОСОБА_1 та ТОВ «ТПК Укрсплав» повернути Міністерству оборони України в особі його структурного підрозділу - квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганськ самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 2,2055 га на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів привести вказану ділянку у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан на зазначеній земельній ділянці.
Судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 площею 10,580 га, яка розміщена в АДРЕСА_1 постійно використовується військовими формуваннями Збройних Сил України.
В грудні 2004 року командування військової частини НОМЕР_2 за угодою № 5 від 01.12.2003 року та додатковою угодою № 1 від 11.02.2004 року провело реалізацію ПП «Марта» будівель військового містечка № 12: три казарми та кухні-їдальні.
03 червня 2005 року ПП «Марта» уклало з громадянином ОСОБА_1 договір купівлі - продажу 4-х будівель. Вказаний договір купівлі-продажу укладено нотаріально.
Право власності на указані будівлі було зареєстровано в БТІ за ОСОБА_1
21 лютого 2011 року господарським судом Донецької області угоди, укладені між військовою частиною та ПП «Марта» визнано недійсними.
У липні 2011 року вказані будівлі військового містечка № НОМЕР_1 від ОСОБА_1 перейшли у власність ТОВ « ТПК Укрсплав». Право власності на вказані будівлі за ТОВ «ТПК Укрсплав» зареєстровано в БТІ.
Відповідно до акту від 14 березня 2013 року огляду військового містечка № НОМЕР_1 територія земельної ділянки площею 2,2055 га огорожена парканом.
Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,2055 га ОСОБА_1 не відводилась і у користування не передавалась. Також ніякого дозволу на будівництво паркану не надавалось.
В судове засідання прокурор, Мінистерство оборони, квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганська не з`явились , повідомлені належним чином розпискою ( а.с. 226), суд вважає можливим справу розглянути за їх відсутності .
Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , яка просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення суду скасувати, закрити провадження по справі, оскільки ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі, так як не є власником приміщень, а будівництво ОСОБА_1 паркану не доведено, спір фактично виник між юридичними особами, тому просила закрити провадження по справі; пояснення представника ТОВ «ТПК Укрсплав»- Крисенко А.Є., яка просила рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню за таких підстав.
Згідно з вимогами ст.. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Суд дійшов висновку, що внаслідок самовільного зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 2,2055 га на території містечка № НОМЕР_1 порушуються інтереси Збройних Сил України, при цьому суд посилався на те, що вказаний висновок підтверджений зібраними по справі доказами: постановою про проведення перевірки, актом огляду військового містечка від 14.03.2013 року, рішенням господарського суду від 21.02.2011 року, витягом про реєстрацію прав власності, листами Управління Держземагенства, земельних ресурсів, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.
Разом з тим, з такими висновками не може погодитись апеляційний суд.
Зобов`язуючи ОСОБА_1 повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 2,2055 га, яка знаходиться на території військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на момент проведення прокурорської перевірки в січні березні 2013 року ОСОБА_1 не був власником будівель , які знаходяться на спірній земельній ділянці, а власником вказаних будівель є ТОВ « ТПК «Укрсплав», право власності якого зареєстровано у встановленому законом порядку 19.08.2011 року ( а.с.95).
З листів Управління Держземагенства, земельних ресурсів, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю вбачається, що спірна земельна ділянка ОСОБА_1 ніколи не надавалась, не вирішувалось питання і про надання дозволу на проведення ним якихось споруд, в тому числі і паркану.
Відповідач ОСОБА_1 заперечує проти позову, посилаючись на те, що він не є власником будівель, які знаходяться на території військового містечка № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , будівництво паркану ним не доведено, ніяких доказів, що він будував паркан, або перешкоджає використання спірної земельної ділянки суду не надано.
ТОВ «ТПК Укрсплав» набуло право власності на будівлі, які раніше належали ОСОБА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м. Донецька від 15.07.2011 року та право власності зареєстровано в БТІ м. Донецька 19.08.2011 року.
В апеляційній скарзі вони посилаються на те, що ніякої земельної ділянки вони самовільно не займали, не перешкоджають користуватись земельною ділянкою , яка їм не належить, паркан їм ніколи не належав, а тому зобов`язання прибрати паркан є безпідставним.

Апеляційний суд вважає, що позовні вимоги Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ОСОБА_1 та ТОВ «ТПК Укрсплав» про повернення Міністерству оборони України земельної ділянки, про приведення самовільно зайнятої земельної ділянки у придатний для використання стан, прибирання паркану є недоведеними. Жодного доказу, який свідчив би про те, що спірна земельна ділянка використовується відповідачами самовільно, приводиться в непридатний стан, возведення паркану ОСОБА_1 не надано.
Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.
Апеляційний суд не може погодитись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині закриття провадження по справі, оскільки позов пред`явлений як до фізичної особи так і до юридичної особи, а тому даний спір підлягає розгляду судом загальної юрисдикції.
Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду міста Донецька від 21 березня 2014 року скасувати.
У задоволенні позову Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, яке уповноважило і передало право здійснювати відповідні функції у спірних відносинах квартирно-експлуатаційному відділу м. Луганськ, Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м.Луганськ до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «ТПК Укрсплав» про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, про зобов`язання привести самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 2,2055 га на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 у придатний для використання стан та прибрати самовільно збудований паркан на зазначеній земельній ділянці - відмовити.
Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням суду.
Головуючий:
Судді:»
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua

Суддя А. С. Зінченко