У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

21 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Вереш А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного з позовною заявою до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В судове засідання позивач та представник позивача повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки не повідомляли, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судові засідання призначені на 22.02.2018 р. о 09 год. 10 хв. , 30.03.2018 року о 10 год. 10 хв., 21.05.2018 року о 08 год. 55 хв. позивач та представник позивача не зявилися, про причини неявки в судові засідання призначені на 30.03.2018 року о 10 год. 10 хв., 21.05.2018 року о 08 год. 55 хв. суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. Представник позивача про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про що свідчать наявні в справі розписка представника позивача про отримання нею 30.01.2018 року судового виклику на судове засідання на 22.02.2018 року на 09 год. 10 хв., що міститься в матеріалах справи та зворотнім повідомленням № 151 про вручення рекомендованого поштового відправлення представнику позивача ОСОБА_2 08.05.2018 року, наявним в матеріалах справи. Разом з тим, в матеріалах справи наявні поштові конверти разом із судовим викликом на 30.03.2018 року о 10 год. 10 хв., які повернувся на адресу суду та не вручені позивачу ОСОБА_1 за адресою зазначеною нею в позовній заяві, з відміткою Укрпошти причина повернення за закінченням терміну зберігання № 769 та не вручені представнику позивача ОСОБА_2 за адресою зазначеною нею в позовній заяві, з відміткою Укрпошти причина повернення за закінченням терміну зберігання №742.

Натомість на адресу суду 22.02.2018 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою . Про причини неявки в судове засідання призначені на 30.03.2018 року о 10 год. 10 хв., 21.05.2018 року о 08 год. 55 хв. позивач та представник позивача не повідомили.

Відповідно до ч.5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Через неодноразову неявку представника позивача у судове засідання порушуються передбачені ЦПК України, строки розгляду цивільної справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обовязок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем ( представником позивача) свої процесуальних прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на викладене, виходячи з вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, яка визначає наслідки повторної неявки позивача ( представника) , від позивача не надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, зважаючи на норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду , суд приходить до висновку, що є всі підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - без розгляду у звязку із повторною неякою позивача та його представника на розгляд справи.

У звязку з наведеним, залишення позову без розгляду, як це передбачено законом, а саме пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суд розяснює позивачу, що відповідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257 ч.1 п.3, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляють права повторного звернення до суду з позовом в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складання повного тексту ухвали 21.05.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4