Номер провадження 2/229/400/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2018 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем 28 серпня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис за №179. Сімейно-шлюбні відносини припинено з 2016 року у звязку з тим, що позивач з відповідачем перестали розуміти один одного через постійні суперечки, які викликані різницею у їх характерах та різних поглядах на життя. Зазначає, що її рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, збереження сімї не можливо і суперечить їх інтересам, сімя фактично розпалась та існує лише формально. Примирення подружжя не може відбутися, з огляду на те, що подальше сумісне проживання та збереження сімї є неможливим та таким, що суперечить волі сторін. Позивач вже намагався врегулювати даний спір у позасудовому порядку, що не принесло результату. Додатково зазначає, що спільна господарська діяльність з чоловіком не ведеться з березня 2016 року, спільним побутом не пов'язані, майновий спір відсутній.

Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні. Питання з ким будуть проживати діти вирішено сторонами в досудовому порядку, суперечок з цього приводу не має.

В судове засідання, позивач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада України" та телефонограмою, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті "Судова влада України", проте надав заяву слухати позов за його відсутності, проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує, зазначає, що майновий спір між подружжям відсутній, діти проживають разом з позивачкою та перебувають на їх сумісному утриманні.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-НО № 214664 від 28 серпня 2010 року, актовий запис № 179, що зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області /а.с. 6/.

Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з матір`ю ОСОБА_1, та знаходяться на її вихованні. Питання з ким будуть проживати діти вирішено подружжям в досудовому порядку, суперечок щодо виховання немає /а. с. 7,8/.

З березня 2016 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано, майновий спір відсутній.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, не буде порушено прав та інтересів малолітніх дітей.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1В та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Малолітніх дітей суд вважає за необхідне залишити з матір'ю, оскільки діти проживають з нею та перебувають на її вихованні.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень проти цього не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Храмцова».

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при поданні позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263-265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою селища Просяне Покровського району Дніпропетровської області, Україна, громадянкою України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5,Україна, громадянином України, який було зареєстровано 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 179 (свідоцтво про шлюб серія 1-НО № 214664 від 28 серпня 2010 року).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Храмцова».

Малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати разом із матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров