У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

заявника - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, із заінтересованою особою Міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_2, встановленого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.12. 2014 року у справі № 3-8/15668/14-ц, яку обґрунтовує наступним.

Підставою винесення ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 18.12. 2014 року у справі № 3-8/15668/14-ц слугувала та обставина, що на виконанні в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходиться виконавче провадження № 44961367 по примусовому виконанню : наказу № 907/418/14 від 16.09.2014 р., виданого Господарським судом Закарпатської області про стягнення з ПП Ренко на користь ОСОБА_4 борг в розмірі 14513, 06 грн.

Крім того зі змісту вказаної ухвали слідує, що згідно відомостей Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області ОСОБА_2 є керівником ПП РЕНКО з 20.01.2014 року.

З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, що підтверджують факт ухилення керівником ПП РЕНКО від виконання зобовязань, покладених судом, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення.

Разом з тим заявник вказує на те, що ОСОБА_2 з 20.03.2018 року звільнений з посади директора «Ренко», а тому підлягає відновленню його право на вільне пересування в тому числі і виїзду за межі України.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Представник Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.12. 2014 року задоволено подання державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон керівника ПП Ренко громадянина України ОСОБА_2 на період існування заборгованості по наказу № 907/418/14 від 16.09.2014 р., виданого Господарським судом Закарпатської області.

Підставою для постановлення вказаної ухвали судом зазначено факт ухилення керівником ПП РЕНКО ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених Господарським судом Закарпатської області.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судом тимчасового обмеження управі виїзду за кордон з тих підстав, що на даний час він не є керівником ПП Ренко, яке відповідно є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 44961367 по примусовому виконанню : наказу № 907/418/14 від 16.09.2014 р.

Так, на підтвердження зазначеної обставини заявником додано до матеріалів справи копію рішення Засновника Приватного Підприємства «РЕНКО» від 20.03.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 звільнено з посади директора ПП «РЕНКО» за власним бажанням, а з 20.03.2018 року затверджено нового директора ПП «РЕНКО» ОСОБА_5 Вячеславовича.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобовязання боржника, покладених на нього судовим рішенням, тобто обмеження має бути застосоване за умови наявності доведеного ухилення боржника від виконання судового рішення та до моменту виконання такого зобовязання.

Відповідно до розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за поданням державного або приватного виконавця, який відкрив відповідне виконавче провадження.

П 4. розділу XIII вказаної вище Інструкції визначено, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Положеннями ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Разом з тим у даному конкретному випадку боржником у зведеному виконавчому провадженню № 44961367 виступає юридична особа ПП «РЕНКО», а не особисто ОСОБА_2П, як фізична особа.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи те, що на даний час ОСОБА_2 не є керівником боржника ПП «РЕНКО», що стверджується належними доказами, які додані до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для подальшого обмеження права заявника у виїзді за межі державного кордону України, а наявність такого значною мірою обмежує права та свободи останнього, які гарантовані нормами міжнародного і національного законодавства.

За таких обставин суд вважає за необхідне вказану заяву ОСОБА_2П задовольнити.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 260, 441, 446 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордонгромадянину України ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Ужгород, вул. Сільвая, 5/23, ін. код: НОМЕР_1) , встановленого ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.12.2014 року у справі № 308/15668/14-ц.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6