Справа № 136/2005/18
провадження № 2/136/772/18
РІШЕННЯ

іменем України

"23" листопада 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенко Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_1, являється власником житлового будинку, що розташований в м. Липовець, по вул. Чкалова, 40а, Вінницької області. 06.05.2009 місце проживання відповідачів у справі було зареєстроване у належному їй будинку. Утім будь яких зобовязань щодо нерухомості (щодо сплати комунальних платежів, тощо) вони не несли, у будинку не проживали, а з 2015 року виїхали на заробітки в країни ближнього зарубіжжя, при телефонних розмовах на добровільне зняття із реєстрації місця проживання не погоджуються, вказуючи на труднощі повязані із віддаленістю, на даний час, їх місця перебування, у звязку з чим позивач вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Відзиву на позов відповідачі не подали у визначений судом строк, як і заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що згідно Договору купівлі продажу укладеного 18.07.2002 та посвідченого приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстрованого в реєстрі за №1553 ОСОБА_1, є власником житлового будинку, що розташований в м. Липовець, по вул. Чкалова, 40а, Вінницької області. Вказаний правочин було вчинено матірю позивача в її інтересах, оскільки на день його укладення вона була неповнолітньою.

Згідно записів вчинених у Домовій книзі на вищевказаний житловий будинок, судом встановлено, що поміж позивача у житловому будинку зареєстровано місце проживання відповідачів, про що проставлено штемпель відповідної форми та змісту.

Факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем проживання з 2015 року підтверджено Актами складеними депутатом міської ради за участі сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.16, 17).

Позивач вказує, що відповідачі у справі: ОСОБА_2 є її рідним дядьком, а ОСОБА_3 був зареєстрований на прохання дядька та являється їй зовсім чужою людиною, отож реєстрація вказаних осіб створює для неї певні перешкоди щодо здійснення своїх правомочностей як правомірного власника нерухомості.

Згідно ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з наймачем у безпосередніх родинних зв'язках.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на те, що відповідачі не проживають за адресою зареєстрованого місця проживання з 2015 року, у добровільному порядку не вчиняють дій щодо зняття їх з реєстрації із належного позивачеві житлового будинку, що створює для позивача перешкоди, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача доведена, отож вони підлягають захисту судом, у спосіб що нею обраний, тому позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

На підставі ст.ст.16, 319, 321, 405, 406 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 Василівни (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, м. Липовець, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22500; РНОКПП - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, м. Липовець, Вінницька обл., 22500; паспорт серія КС №246490 виданий Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області 03.02.2003), ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, м. Липовець, Вінницька обл., 22500; паспорт серія АВ № 705357 виданий Липовецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 29.052006) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вигляді житлового будинку за № 40а по вул. Чкалова, що розташований в м. Липовець, Липовецького району, Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 409, (одну тисячу чотириста девять) гривень 60 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко