АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1737/18 Справа № 203/4333/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року про повернення позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до територіальної громади м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернуто позивачу.

З такою ухвалою не погодився ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити на розгляд Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач територіальна громада м. Дніпро в особі Дніпровської міської ради знаходиться на пр. Дмитра Яворницького, буд. 75 в м. Дніпро, що за адміністративно-територіальним поділом м. Дніпро належить до Шевченківського району міста, а тому, в силу ч.2 ст.109 ЦПК України, дійшов висновку про непідсудність справи Кіровському районному суду м. Дніпропетровська й на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали) повернув позовну заяву позивачу /а.с.22/.

Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає нормам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Стаття 109 ЦПК ( в редакції, чинній на день подання позовної заяви) визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, а стаття 114 ЦПК визначає правила виключної підсудності.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись у нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного, на позови про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають з приводу нерухомого майна.

Оскільки спадкове нерухоме майно знаходиться по вулиці Савченка у м. Дніпро, що територіального відноситься до Центрального (Кіровського) району м. Дніпро, справа підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська /а.с.12/.

На вказані обставини справи та норми закону суд першої інстанції уваги не звернув, а тому, помилково застосувавши норми ч.2 ст.109 ЦПК України, дійшов необґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду від 24.11.2017 року підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 24 листопада 2017 року скасувати, справу направити на розгляд Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_4