Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2014 року, від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та на даний час сімя розпалася, сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а тому позивач просила розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без його участі.

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановленими та визнаними обставинами є, що 06.11.2014 року сторони зареєстрували шлюб, мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на сімейне життя, на грунті чого виникали сварки, не ведуть спільного господарства. Позивач зазначила, що збереження сімї неможливе і дане суперечить її інтересам, сімя розпалася остаточно.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач просила покласти судові витати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81,141, 200, 258- 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 06.11.2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 1738 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, 22.12.1985 р.н.( РНОКПП 314021471), на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 704 грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи нормами Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасникам справи до або через Білоцерківський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_5