Справа №150/227/18
Провадження по справі №2/150/92/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі Гендзьорі О.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 до Моївської територіальної громади в особі Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернулася ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 із зазначеним позовом.

Сторони в підготовче засідання не зявилися, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Позивач свої вимоги підтримує на умовах, викладених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідачем - виконком Моївської сільської ради Чернівецького району подано відзив на позовну заяву, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідачем надано докази щодо направлення та отримання позивачем відзиву.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України (ч.4 ст.200 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 2 частини 4 статті 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи, зокрема, у спорах щодо спадкування.

У відповідності до положень п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України дана цивільна справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, тому згідно ухвали від 15.02.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ґрунтуючись на наступних підставах.

Встановлено, що 04.10.2014 року помер батько особи, в інтересах якої подано позов ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-АМ №295693, видане 07.10.2014 року виконкомом Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницькій області (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку №23, розташованого по вул. Чапаєва в с. Моївка Чернівецького району Вінницької області та земельної ділянки площею 1,3700 га, кадастровий номер :03:001:0083, розташованої на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, право на яку у спадкодавця виникло згідно розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації від 17.01.2011 р. №6 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Моївської сільської ради» (а.с. 39).

Як свідчить додаток до розпорядження Чернівецької РДА від 17.01.2011 р. №6, ОСОБА_3 включений до Списку громадян, яким надаються земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Моївської сільської ради, при цьому площа земельної ділянки, що надається, становить 1, 37 га (а.с. 40).

Із проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_3 значиться в числі групи громадян в особі ОСОБА_4 01.03 (а.с. 12).

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 являється ОСОБА_2, яка спадщину у вигляді житлового будинку прийняла, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом НАР №612053 від 02.10.2015 року, видане державним нотаріусом Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_5 (а.с. 10).

Однак, ОСОБА_2 не має можливості належним чином оформити спадкові права на земельну ділянку, у звязку із відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку, яка є обєктом спадкування, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, про що свідчить постанова державного нотаріуса Чернівецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 14.03.2018, №228/02-31 (а.с. 19).

Оформити спадкові права на земельну ділянку площею 1,3700 га, кадастровий номер :03:001:0083 виявилось неможливим по тій причині, що на час виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність групі громадян, в числі яких був і ОСОБА_3, останній помер.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.1 ст.328 ЦК України).

Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У пункті «а» статті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначається, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що згідно з частиною першою статей 81, 82 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України та юридичні особи, створені громадянами або юридичними особами України.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

Відповідачем визнаються позовні вимоги в повному обсязі на умовах, викладених в позовній заяві.

Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_2 приходить до висновку про задоволення позовних вимог її довіреної особи ОСОБА_1

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

На підставі ст.81 Земельного кодексу України, ст., ст.1217, 1218, 1225, 1268 ч.5, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст., ст.10, 11, 81, 197, 198, 200, 206 ч.4, 263 - 265, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_3, який помер 04.10.2014 року, у вигляді земельної ділянки площею 1,3700 га, кадастровий номер :03:001:0083, розташованої на території Моївської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, право на яку у померлого виникло 04.10.2014 року згідно розпорядження Чернівецької районної державної адміністрації №6 від 17.01.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк