Справа № 216/503/18
провадження №2/216/1457/18
16 травня 2018 року м.Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Бутенко М.В.,
секретаря судового засідання - Янчук С.О.,
без участі сторін та без застосування технічного запису,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення в натурі частки у праві спільної власності, -
Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який 15.05.2018 року уточнила, та в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 24.05.2017 року отримала у спадок майно, яке належало її матері ОСОБА_5.
Позивач має намір продати даний будинок, але без виділення в натурі частки майна, яке їй належить не може це зробити.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву від 16.05.2018 року, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала уточнені позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, за правилами ст.128-130 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомили, не надали суду жодної заяви або клопотання, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються уточнені позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.05.2017 року виданого державним нотаріусом, Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстровано в державних органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується ксерокопією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.05.2017 року за № 87907533 (а.с. 6).
Як встановлено в судовому засіданні співвласниками вказаного будинку в рівних долях є відповідачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, протилежного матеріали справи не місять.
31.08.2016 року на буд. № 14 по вул. Суманєєва Василя м. Кривого Рогу на замовлення позивача був виготовлений технічний паспорт, відповідно до відомостей про технічний стан нерухомого майна у користуванні позивача як спадкоємця знаходиться 1/3 частина домоволодіння, а саме: житловий будинок «Б-1» загальною площею 28,5 кв.м., житловою площею 12,1, глинобитний сарай «Е», глинобитний сарай «Ж», камяний погреб «И», камяна літня кухня «К», цегляна вбиральня «Д», деревяна вбиральня «О», водоколонки «І», водоколонки «ІІ», вимощення «ІІІ», огорожі/ворота № 1-5.
Стаття 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.
Як вбачається із висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна від 08.05.2018 року 1/3 частина обєкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в складі новоутвореного обєкту нерухомого майна: житловий будинок літ «Б-1», загальною площею 28,5 кв. м., житловою площею 12,1 кв.м., глинобитний сарай Е, камяний погріб И, водоколонка ІІ, огорожа/ворота № 4 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Василя Суманєєва, 14.
Як передбачено ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Аналізуючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач надав належні та достатні докази на підтвердження законності та правомірності своїх вимог, відповідачі в судове засідання двічі не зявились, будь-яких заперечень на адресу суду не надали, позивач має намір продати вищевказаний будинок, але без виділення в натурі частки майна позбавлений можливості реалізувати своє право, тому суд вважає за можливе уточнені позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 3-7, 10-12, 76, 258-260, 280-283 ЦПК України, ст.ст.15, 183, 317, 319, 355, 358, 364 ЦК України, суд,
Уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділення в натурі частки у праві спільної власності, - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Головуючий суддя: М. В. Бутенко