Справа № 291/424/17
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2018 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденко З.Б.,

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

представників відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок"

до ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6 фермерського господарства "Поділля" Ружинського району Житомирської області,

Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області

про визнання договору оренди землі недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації речових прав та рішення про державну реєстрацію речових прав,

та за позовом

Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма"Світанок"

до ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6 фермерського господарства "Поділля" Ружинського району Житомирської області,

Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області

про визнання договору оренди землі недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації речових прав та рішення про державну реєстрацію речових прав,

встановив:

В квітні 2017р. позивач - ОСОБА_7 сільськогосподарське підприємство Агрофірма Світанок звернувся в суд з позовом до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 фермерського господарства Поділля Ружинського району Житомирської області, державного реєстратора ОСОБА_8 та Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просив суд

2

визнати недійсним договір оренди без номера від 06.02.2017р. між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля" Ружинського району Житомирської області та визнати незаконними і скасувати проведену 07.02.2017р. в 10.57.04 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку, загальною площею 3.6821 га, кадастровий номер :07:000:0048, номер запису про інше речове право 18982697, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 338286 від 13.02.2017р. 12:23:59.

Свої позовні вимоги ПСП "Агрофірма "Світанок" мотивує тим, що 03.02.2017р. між ПСП Агрофірма Світанок та ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавці передали позивачу у строкове платне користування земельну ділянку, що належить їм на праві власності, а саме: земельну ділянку площею 3.6821 га, кадастровий номер :07:000:0048, яка розташована на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Проте 16.03.2017р. позивачу стало відомо, що державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської РДА ОСОБА_8 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 338286 від 13.02.2017р., на підставі якого проведено державну реєстрацію 07.02.2017р. права оренди земельної ділянки строком на 10 років за ОСОБА_6 фермерським господарством Поділля Ружинського району Житомирської області на підставі договору оренди землі без номера від 06.02.2017р.

Також в квітні 2017р. позивач ОСОБА_7 сільськогосподарське підприємство Агрофірма Світанок звернувся в суд з позовом до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 фермерського господарства Поділля Ружинського району Житомирської області, державного реєстратора ОСОБА_8 та Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області, в якому просив суд визнати недійсним договір оренди без номера від 06.02.2017р. між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля" Ружинського району Житомирської області та визнати незаконними і скасувати проведену 07.02.2017р. в 11.41.54 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку, загальною площею 3.7336 га, кадастровий номер :07:000:0047, номер запису про інше речове право 18981607, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33817359 від 13.02.2017р. 11:33:55.

Свої позовні вимоги ПСП "Агрофірма "Світанок" мотивує тим, що 03.02.2017р. між ПСП Агрофірма Світанок та ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавці передали позивачу у строкове платне користування земельну ділянку, що належить їм на праві власності, а саме: земельну ділянку площею 3.7336 га, кадастровий номер :07:000:0047, яка розташована на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Проте 16.03.2017р. позивачу стало відомо, що державним реєстратором Відділу державної реєстрації Ружинської РДА ОСОБА_8 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33827359 від 13.02.2017р., на підставі якого проведено державну реєстрацію 07.02.2017р. права оренди земельної ділянки строком на 10 років за ОСОБА_6 фермерським господарством Поділля Ружинського району Житомирської області на підставі договору оренди землі без номера від 06.02.2017р.

Позивач в даних позовах зазначає, що вважає вказані оспорювані ним договора нікчемними та такими, що підлягають визнанню недійсними на підставі ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України, оскільки вони суперечить вимогам ч.1 та ч.3 ст.203 ЦК України.

3

Позивач вважає також , що вказані договора порушують вимоги ч.1 ст.228 ЦК України і відповідно до ч.2 ст.228 ЦК України є нікчемними, оскільки порушують публічний порядок і спрямовані на незаконне заволодіння спірними земельними ділянками, які передані в оренду позивачу по акту приймання передачі.

Оскільки відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 повторно передали майно в оренду іншій особі, чим порушили права особи, якій це майно було передано в оренду раніше, а тому оспорювані позивачем договора оренди від 06.02.2017р. суперечать принципам свободи договору, розумності, справедливості, звичаям ділового обороту, а тому на підставі ст.6, 203,215, 627 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

Крім того, позивач зазначає, що державним реєстратором при прийнятті оспорюваних рішень про державну реєстрацію було порушено вимоги ч.1 ст.3, ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , оскільки не було враховано, що обов'язковій державній реєстрації підлягає інше речове право (право оренди) ПСП "Агрофірма "Світанок" на вказані земельні ділянки відповідно до укладених раніше договорів оренди від 03.02.2017р.

Також позивач, посилаючись на положення ст.152 Земельного Кодексу України , зазначає, що способом захисту його прав і законних інтересів є визнання вищевказаних оспорюваних ним договорів оренди землі недійсними, а рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , а також проведених у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державних реєстрацій іншого речового права - визнанню незаконними та скасуванню (т.1 а.с.2-6, т.2 а.с.2-6).

За клопотанням представника позивача ухвалами Ружинського районного суду Житомирської області від 22.05.2017р. та від 25.05.2018р. було замінено первісних відповідачів - ОСОБА_8 та Відділ державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області на належного відповідача Ружинську районну державну адміністрацію Житомирської області (т.1 а.с.88-89, т.2 а.с.77-78).

Ухвалою суду від 23.06.2017р. вказані цивільній справи були об'єднані в одне провадження(т.2 а.с.102-103).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з викладених в позовній заяві підстав, а також пояснив, що 03.02.2017р. між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 було укладено два договори оренди землі строком на 10 років. Однак реєстрація речового права - права оренди на підставі вказаних договорів проведена не була.

З ОСОБА_11 з Єдиного державного реєстру речових прав позивачеві стало відомо, що відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 уклали з відповідачем ОСОБА_6 фермерським господарством Поділля Ружинського району Житомирської області договора оренди землі, яким передали в оренду ті ж самі земельні ділянки і 07..02.2017р. на підставі вказаних договорів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було проведено державну реєстрацію права оренди за відповідачем ОСОБА_12".

Вказаними діями відповідачів порушено права і законні інтереси позивача, які виникли при укладенні договору оренди землі, оскільки порушено ст.1 Протоколу Конвенції про права та основоположні свободи, так як правовий режим захисту прав власника поширюється і на право оренди земельної ділянки.

Вважає, що оспорювані позивачем договора оренди землі є недійсними, оскільки якщо сторонами укладено договір оренди землі, то другий договір оренди тієї ж земельної ділянки укладати не можна.

Оскільки договора оренди, укладені між позивачем та ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 03.02.2017р. не визнані судом недійсними, то, відповідно, останні не мали права укладати інші договора оренди на ту ж земельну ділянку.

Зазначає, що проведена реєстрація речового права на підставі оспорюваних договорів оренди порушує право позивача, який в зв'язку з цим не може провести реєстрацію речового права(права оренди) на підставі укладених договорів оренди від 03.02.2017р.

4

Вважає, що державний реєстратор не мала права виносити рішення про державну реєстрацію речового права на підставі оспорюваних договорів оренди землі, які укладено між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля" , оскільки у вказаних договорах відсутні істотні умови договору оренди землі.

З вказаних підстав представник позивача просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали повністю, пояснивши, що зазначені в договорах оренди землі земельні ділянки вони успадкували і ЧФГ "Поділля" надавало їм правову та матеріальну допомогу з метою оформлення спадкових прав для подальшого укладення договорів оренди. Саме тому вони і уклали договора оренди належних їм земельних ділянок з ЧФГ "Поділля".

Крім того, відповідачка ОСОБА_5 стверджує, що договорів оренди землі від 03.02.2017р. з ПСП "Агрофірма"Світанок" вона не підписувала.

Представник відповідачів ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та та ОСОБА_12" в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що волевиявлення ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 на укладення договорів оренди землі від 03.02.2017р. з ПСП "Агрофірма"Світанок" не було. Вказане підтверджується як показами вказаних відповідачів, які вони дали в судовому засіданні як свідки, так і Угодою про спільну обробку земель та поясненнями самого представника позивача в судовому засіданні, з яких вбачається, що належні відповідачам земельні ділянки на підставі договорів оренди від 03.02.2017р. ніколи не перебували у фактичному користуванні позивача і орендна плата по вказаних договорах ПСП "Агрофірма "Світанок" ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не сплачувалась, хоча про вказане і зазначено в позовній заяві.

Крім того, зазначає, що договора оренди від 03.02.2017р. , на який посилається позивач, є не чинними, оскільки не була проведена державна реєстрація права оренди на підставі вказаних договорів.

Вважає , що в оспорюваних договорах оренди землі від 06.02.2017р. сторонами оговорені всі істотні умови договору, які вони узгодили між собою. Крім того посилання представника позивача на відсутність таких умов в договорі, як на підставі оскарження рішення державного реєстратора, вважає зміною підстави позову, оскільки про вказане не було зазначено в позовній заяві.

Крім того, зазначив, що захисту підлягають лише права та законні інтереси особи, однак ні прав, ні законних інтересів позивача відповідач ОСОБА_13 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля" укладенням договорів оренди землі від 06.02.2017р. не порушили, оскільки право оренди і, відповідно, законний інтерес позивача щодо використання належних відповідачам земельних ділянок могло виникнути лише після здійснення державної реєстрації такого права. А, оскільки така реєстрація до того часу, коли проводилась реєстрація права оренди за ЧФГ "Поділля", проведена не була, тому ніяких прав щодо оренди вказаних земельних ділянок та законного інтересу щодо користування ними у позивача не виникало.

Також зазначив, що інтерес щодо оренди належних відповідачам ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 земельних ділянок у ЧФГ "Поділля" виник задовго до 03.02.2017р., оскільки саме з метою укладення договорів оренди вказаних земельних ділянок ЧФГ "Поділля" надавало їм матеріальну допомогу для оформлення спадщини.

Представник відповідача - Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області позовні вимоги не визнала повністю, пояснивши, що при зверненні відповідачів про реєстрацію речового права на підставі договорів оренди землі від 06.02.2017р. у неї не було підстав, які передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відмовити у винесенні рішення про таку реєстрацію. Про існування інших договорів оренди землі від 03.02.2017р. їй взагалі нічого відомо не було.

Однак і обізнаність про існування таких договорів не була б підставою для відмови в реєстрації права оренди по договорах оренди від 06.02.2017р., оскільки такої підстави не передбачено вищевказаним Законом.

5

Суд, вислухавши пояснення відповідачів, представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

03.02.2017р. між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ПСП Агрофірма Світанок укладено строком на 10 років було укладено договора оренди земельних ділянок, площею 3.6821 га, кадастровий номер :07:000:0048, та площею 3.7336 га, кадастровий номер :07:000:0047, розташованих на території Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області, за умовами якого орендодавці надали в оренду підприємству вказані земельні ділянки належні ім на праві власності (т.1 а.с.10-15, т.2 а.с.11-14).

Доказів, які б підтверджували пояснення відповідача ОСОБА_11 щодо не підписання нею вказаних договорів оренди землі, суду не надано.

06 лютого 2017р. між ОСОБА_3 МиколайовичемЮ ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 фермерським господарством Поділля Ружинського району Житомирської області було укладено договора оренди землі, відповідно до яких ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_5 передали ті ж самі земельні ділянки в оренду іншому орендарю - ОСОБА_12" Ружинського району Житомирської області (т. 1 а.с.115-116, т.2 а.с.110-111).

В подальшому 06.02.2017р. проведено державну реєстрацію речового права (права оренди) за ЧФГ "Поділля" на підставі вказаних договорів оренди землі від 06.02.2017р.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятого 20.03.1952р., на яку, обгрунтовуючи позов, посилається представник позивача , гарантовано право на захист власності та передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Представник позивача вважає, що право оренди ПСП "Агрофірма "Світанок" на належні ОСОБА_4 ОСОБА_9, Фіщшуку ОСОБА_10, ОСОБА_5 земельні ділянки є майном і, відповідно до вищевказаного Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає захисту нарівні із захистом права власності.

Однак, як вбачається з практики Європейського суду, Суд чітко зазначає, що не існує ніякого володіння власністю до тих пір, доки особа не може заявити про своє право власності. Іншими словами - право власності не містить у собі права на набуття власності.

Тобто, в даному випадку, для того щоб захищати своє право оренди необхідно набути таке право у встановленому законодавством порядку, вчинивши всі дії, необхідні для набуття такого права, а саме: укласти договір оренди та провести державну реєстрацію речового права(права оренди).

Суд вважає, що позивач ПСП "Агрофірма "Світанок" на підставі укладених 03.02.2017р. з Фіщцком василем М., ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 договорів оренди землі не набуло права оренди зазначених в договорах земельних ділянок, а тому, відповідно, договора оренди цих же земельних ділянок, які були укладені в послідуючому 06.02.2017р. ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ"Поділля Ружинського району Житомирської області, та на підставі яких за останнім було зареєстровано право оренди цих земельних ділянок, не порушують прав позивача.

До такого висновку суд приходить, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

6

Згідно з вимогами ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу , іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а згідно з вимогами частини третьої цієї ж статті - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із частиною п'ятою ст.6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

В договорах оренди землі від 03.02.2017р. укладених ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ПСП "Агрофірма"Світанок" зазначено, що вказані договора набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі була передбачена законодавством України до 31.12.2012р.(включно), а з 01.01.2013р. здійснюється державна реєстрація права оренди, а договір набирає чинності з моменту реєстрації такого права, що додатково визначено у ст.17 Закону України "Про оренду землі", яким передбачено, що обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

З положень ст.2 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача ( орендаря, субєкта іншого права, похідного від права власності, іпотекодержателя, спадкоємця) , сторони правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав;

Проте після підписання 03.02.2017р. вказаних договорів оренди землі ПСП "Агрофірма Світанок до 07.02.2017р. не вчинило жодних дій щодо проведення державної реєстрації права оренди по ним.

7

Оскільки за вказаними договорами оренди землі не було проведено державну реєстрацію прав, тому ці договора оренди землі не набрави чинності, ПСП Агрофірма Світанок не набуло прав орендаря за такими договорами, внаслідок чого відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля" Ружинського району Житомирської області, уклавши договора оренди землі від 06.02.2017р., не порушили права ПСП "Агрофірма "Світанок".

Вказане роз'яснено в правовій позиції Верховного Суду України, яка викрадена в постанові по справі № 6-643цс16 від 13.06.2016р., і є обов'язковим для застосування судами.

Таким чином, укладаючи 06.02.2017р. договора оренди земельної ділянки, сторони цього договору - ОСОБА_4 ОСОБА_9,ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_12"Ружинського району Житомирської області , незважаючи на наявність договорів оренди земельних ділянок від 03.02.2017р. , однак за відсутності факту державної реєстрації права оренди земельних ділянок, виходили з того, що у ПСП "Агрофірма "Світанок" станом на 06.02.2017р. відсутнє право користування спірними земельними ділянками, а у ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 відсутні відповідні обов'язки за договорами від 03.02.2017р., оскільки сторони цих договорів не набули цивільних прав та обов'язків через відсутність державної реєстрації права оренди.

Будь-які домовленості між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ПСП "Агрофірма "Світанок" щодо користування спірними земельними ділянками, що передували правочинам від 06.02.2017р., у даному випадку, не є підставою для ствердження про порушення прав позивача на користування спірними земельними ділянками з 03.02.2017р. і у подальшому, а також для визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 06.02.2017р.

ПСП "Агрофірма "Світанок" , заявляючи вимоги про визнання недійсним договорів від 06.02.2017р. з підстав ст.215 ЦПК України , зазначало, що відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ЧФГ "Поділля"Ружинського району Житомирської області порушили права та охоронювані законом інтереси ПСП "Агрофірма"Світанок" на користування спірними земельними ділянками.

Між тим, відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною ( сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦПК України , зокрема: зміст правочину не може суперечити вимогам ЦК України і іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним і не може суперечити правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних дітей.

Проте суд приходить до висновку, що незгода ПСП "Агрофірма "Світанок" з укладенням 06.02.2017р. договорами між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ОСОБА_12" Ружинського району Житомирської області, зважаючи на те, що за договорами оренди земельної ділянки від 03.02.2017р. не була здійснена державна реєстрація права оренди землі, у даному випадку, не є підставою для визнання договорів від 06.02.2017р. недійсними з підстав ст.203 ЦК України, а тому відмовляє ПСП "Агрофірма "Світанок" у позовах про визнання цихо правочинів недійсними за необґрунтованістю вимог.

Суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що підставою позову ПСП "Агрофірма"Світанок" є фактичні обставини, що викладені позивачем в позовній заяві.

Як вбачається з позовної заяви ПСП "Агрофірма "Світанок" підставою для визнання незаконною та скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди) та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зазначено те, що існують інші договора оренди землі - договора від 03.02.2017р., укладені між ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10, ОСОБА_5 та ПСП "Агрофірма "Світанок", які укладено раніше, і тому при прийняття рішеннь про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

8

державним реєстратором не було враховано, що державній реєстрації підлягає інше речове право (право оренди) ПСП "Агрофірма "Світанок".

На цю ж підставу позивач посилався і при заявлені позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди землі від 06.02.2017р.

Тому суд приходить до впевненості, що позовні вимоги про визнання незаконною та скасування державної реєстрації речового права та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в даній справі є похідними від позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди землі від 06.02.2017р., в задоволенні яких суд відмовляє, а тому з цих підстав вони також задоволенню не підлягають.

Посилання позивача на ч.2 ст.393 ЦК України як на підставу визнання незаконним рішення державного реєстратора є необгрунтованим, оскільки, як зазначалось вище, позивач не набув права оренди на земельні ділянки , власником яких є ОСОБА_4 ОСОБА_9, ОСОБА_4 ОСОБА_10 та ОСОБА_5, а тому, відповідно, ніяких прав ПСП "Агрофірма "Світанок" рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер 338286 від 13.02.2017р. та 33827359 від 13.02.2017р. не порушують.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на інші підстави визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд розглядати не може, оскільки такі підстави не зазначені в позовній заяві і своїм правом, передбаченим ст.31 ЦПК України(в редакції, що діяла на час початку розгляду справи по суті) щодо зміни підстави позову до початку розгляду справи по суті представник позивача не скористався.

Керуючись ст.ст.203, 213, 215, 638 ЦК України, ст.ст.125, 126 ЗК України, ст.ст.6, 17 ЗаконуУкраїни "Про оренду землі", ст.ст.2, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" , ст.ст. 258,259,263, 264, 265 , 352,354,355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 фермерського господарства "Поділля" Ружинського району Житомирської області, Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання договору оренди землі недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації речових прав та рішення про державну реєстрацію речових прав, та позовних вимог Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 фермерського господарства "Поділля" Ружинського району Житомирської області, Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання договору оренди землі недійсним, визнання незаконною та скасування державної реєстрації речових прав та рішення про державну реєстрацію речових прав - відмовити повністю.

Повне рішення по справі складено 21 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошеннябезпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя З. Б. Руденко.