Провадження № 2/750/445/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Карацюба М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою,
13 грудня 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах Неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування квартирою.
09.02.2018 року позивачі подали заяву про уточнення позовних вимог та просили встановити наступний порядок користування квартирою №48 в буд. 271 по пр. Миру в м. Чернігові. Виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,4 кв.м разом з лоджією 1,8 м. кв; виділити у користування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 житлову кімнату площею 12,7 кв.м разом з лоджією 1,8 кв.м; виділити у користування ОСОБА_4 житлову кімнату, площею 12,6 кв.м.. В загальному користуванні залишити: кухню - 8,4 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., ванну кімнату - 2,5 кв.м., коридор - 3,1 кв.м., шафу - 0,8 кв.м., передпокій - 8,9 кв.м.
У судове засідання позивачі та представник позивачів подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Представник третьої особи подала заяву про розгляд справи без участі представника та позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачі є власниками 4/5 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2013 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.
Неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2013 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.
ОСОБА_1 є власником 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2013 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради та свідоцтва про право на спадщину від 02.11.2015 року виданого державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори.
ОСОБА_4 є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 03.07.2013 року, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради.
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року №20 роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною власністю чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.
Право на звернення з таким позовом ґрунтується на положеннях ч. 3 ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Виходячи з аналізу зазначених норм матеріального права, хоча при визначенні порядку користування майном у праві спільної часткової власності і не припиняється право спільної часткової власності, але при цьому не повинно порушуватися чи обмежуватися право власника на користування майном, що входить до змісту права власності.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Довідкою виданою Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 11.12.2017 року №6311 вбачається, що станом на 06.12.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1, її дочка ОСОБА_2, її дочка ОСОБА_4, внук ОСОБА_5.
Як вбачається з матеріалів справи, квартира складається із трьох кімнат, загальною площею 70,8 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м. (а.с. 21).
Оскільки жилі кімнати спірної квартири є ізольованими, тому суд погоджується з позицією позивачів про виділення в користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,4 кв.м разом з лоджією 1,8 кв.м, виділення у користування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 житлову кімнату площею 12,7 кв.м разом з лоджією 1,8 кв.м. та виділення у користування ОСОБА_4 житлову кімнату, площею 12,6 кв.м.
В загальному користуванні залишити: кухню - 8,4 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., ванну кімнату - 2,5 кв.м., коридор - 3,1 кв.м., шафу -0,6 кв.м., передпокій - 8,9 кв.м.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивачів належить стягнути судовий збір в розмірі по 320 грн. на кожного.
Керуючись ст. ст. 263, 280, 281, 284 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
позов задовольнити частково.
Встановити порядок користування квартирою за адресою: АДРЕСА_3:
виділити у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,4 кв. м разом з лоджією 1,8 м. кв;
виділити у користування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 житлову кімнату площею 12,7 кв. м. разом з лоджією 1,8 м. кв;
виділити у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 12,6 кв.м.
В загальному користуванні залишити: кухню - 8,4 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., ванну кімнату - 2,5 кв.м., коридор - 3,1 кв.м., шафу -0,6 кв.м., передпокій - 8,9 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 320 грн. 00 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 320 грн. 00 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Суддя Л.В. Карапута