Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 555/2550/17 в 2-х томах, т.1 на 235 арк, т.2 на 30 арк.

Провадження № 22-ц/4815/247/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Старовецька Ю.В.

Рішення ухвалене в м. Березне Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту рішення 03 серпня 2018 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання : Пиляй І.С.,

з участю представників сторін: адвокатів ОСОБА_2, Цибульска О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Рівному до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

27 грудня 2017 року Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" (далі - позивач), звернулись до суду з позовом в якому просили, беручи до уваги рішення Березнівського районного суду в справі №1701/1535/12, стягнути з ОСОБА_4 (далі - відповідач) заборгованість, що не визнана судом та виникла станом на 22.12.2017 в сумі 397 026,99 доларів США.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 05 липня 2007 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №6507С51. Відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 300 000 доларів США з кінцевою датою погашення 04 липня 2016 року.

26 березня 2008 року ОСОБА_4 було укладено з ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" кредитний договір №65208С11. Відповідно до умов даного договору банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 березня 2017 року.

17 вересня 2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та відповідачем було укладено кредитний договір №65208С47. Відповідно до умов якого банк надав позичальнику ОСОБА_4 кредит в сумі 50 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 вересня 2020 року.

В якості забезпечення своєчасного виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами, ОСОБА_4 передав АТ «Укрексімбанк» в іпотеку: земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та розміщене на ній нежитлове приміщення, цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м., про що було укладено Іпотечний договір №65208263 (посвідчений 17 вересня 2008 року приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області Трембіцьким В.Я. та зареєстровано в реєстрі за номером 1962).

Вказує, що рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 29 березня 2012 року у справі №2-916/11 було задоволено позовні вимоги заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_4, в рахунок погашення заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 за кредитними договорами, що становить 373 782,13 доларів США та 216 971,7 грн. пені, звернуто стягнення на предмет іпотеки, із зазначенням початкової ціни продажу 3 700 000 гривень.

За рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки 11.11.2016 було частково погашено заборгованість в розмірі 74 964,88 дол. США, з яких: 71 168,34 дол. США - основного боргу, 796,54 дол. США - процентів.

Згідно з п.2.8.5. Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року за виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами позичальник несе повну відповідальність перед кредитором усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України.

29 березня 2012 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області було задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, яка становила 373782,13 доларів США та 216971,7 грн. (а.с.67).

23 листопада 2012 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області було задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах АТ «Укрексімбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 36 584,80 доларів США та 353 002,21 грн. пені.

20 лютого 2013 року апеляційним судом Рівненської області прийнято рішенням про зміну рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2012 року в частині зменшення пені з 353 002,21 грн. до 35 000,00 грн., в решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Станом на 22.12.2017 рішення Березнівського районного суду Рівненської області по справі №1701/1535/12 не виконано в розмірі 35 371,88 доларів США та 35 000 грн.

За розрахунком позивача, станом на 22 грудня 2017 року заборгованість відповідача перед банком становить: за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007р. - 226 885,68 доларів США - заборгованість за основним боргом, та 96 606,02 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008р. - 57 509,60 доларів США - заборгованість за основним боргом та 30 073,13 доларів США - заборгованість за відсотками; за кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008р. - 21 324,44 доларів США - заборгованість за відсотками.

З урахуванням викладеного та рішення Березнівського районного суду Рівненської області по справі №1701/1535/12, на думку позивача, розмір заборгованості відповідача перед банком, становить станом на 22.12.2017 року: 432 398,87 доларів США - 35 371,88 доларів США = 397 026,99 дол. США, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на їх користь.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Рівному до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено : стягнуто із ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 року, кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 року, кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року в загальному розмірі 397 026,99 доларів США, що станом на 22.12.2017 року за офіційним курсом НБУ становить 11 059 588 (одинадцять мільйонів п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 03 коп.; стягнуто із ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України судовий збір у розмірі 165 893,37 грн.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає, що зазначене рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування, кредитор відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Відтак, у зв'язку з тим, що відповідач неналежно виконував умови кредитних договорів, позивач у 2011 році скористався своїм правом, про дострокове погашення заборгованості. Дані обставини підтверджуються вимогами, які були направлені на адресу боржника від 11.08.2011 №065-07/2087 та від 05.09.2011 №065-07/2282.

В подальшому дані факти було зафіксовано в рішеннях суду від 29.03.2012, яким щодо реалізації предмету іпотеки за початковою ціною 3 700 000 грн. і була зафіксована дострокова сума погашення по кредитам, що станом на 23.02.2012 борг відповідача перед позивачем за кредитними договорами становить 373 782,13 доларів США та 216 971,70 грн. та від 23.11.2012 про стягнення заборгованості.

Зазначає про те, що кредитні договори припинили свою дію, а боргові зобов'язання відповідача з моменту ухвалення вказаних рішень, яким вирішено спір сторін перейшли в площину виконання судового рішення.

Вважає, що оскільки кредитні договори було припинено достроково і банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, згідно кредитних договорів, то договори про зменшення відсоткової ставки є недійсними і не створюють юридичних наслідків для сторін.

На підставі викладеного, просив скасувати рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23.07.2018 та ухвалити нове, яким в задоволенні позову АТ "Державний експертно-імпортний банк України" про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 в розмірі 397 026,99 доларів США відмовити у зв'язку із спливом (пропуском) строку позовної давності.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представника АТ "Укрексімбанк" - адвокат Гарщаль Г.В. зазначає про те, що не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що кредитні договори припинили свою дію з моменту ухвалення Березнівським районним судом рішення від 29.03.2012, оскільки чинне законодавство України не містить положення про те, що набуття чинності рішенням суду є підставою для припинення дії договору.

Покликаючись на правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 23.03.2018, зазначає: поняття "Строк договору", "строк виконання зобов'язання" та "термін виконання зобов'язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст (п.29); строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов'язання за договором і визначити строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов'язання (п.35), вказує, що відповідачем не було надано доказів повного виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами, тому суд першої інстанції не мав підстав робити висновок в оскаржуваному рішенні про припинення дії кредитних договорів.

Вказує на те, що між позивачем та відповідачем було підписано протоколи переговорів, згідно яких відповідач не відмовлявся від своїх зобов'язань перед банком та визнавав зобов'язання за кредитними договорам в повному обсязі.

Крім того, між позивачем та відповідачем укладались договори про внесення змін до кредитних договорів в межах строку дії кредитних договорів. Натомість, відповідачем не подавалися заяви про визнання недійсним того чи іншого договору про внесення змін до кредитних договорів. Тому вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про переривання строків позовної давності.

АТ "Укрексімбанк" погоджується з висновками суду першої інстанції про те. що позивач скориставшись правом про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України змінив кінцеву дату погашення кредиту.

Зазначає, що кредит за договором №65208С47 від 17.09.2008 погашений відповідачем 11 листопада 2016 року за рахунок реалізації предмета іпотеки в примусовому порядку; кредити за кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 та кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 відповідачем не повернуті. Станом на 22.12.2017 року розмір заборгованості ОСОБА_4 перед Ат "Укрексімбанк" за кредитом (основний борг) становить : 226 885,68 доларів США - за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 та 57 509,60 доларів США - за кредитним договором №65208 С11 від 26.03.2008.

Покликаючись на викладені обставини, просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Березнівського районного суду від 23.07.2018 відмовити повністю.

Представник апелянта ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник банку адвокат Цибульска О.К. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідно до умов кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_7, банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 300 000 доларів США з кінцевою датою погашення 04 липня 2016 року.

27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №6507С51-1 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-2 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-3 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до підпункту 2.2.2 та вилучено пункт2.2.3 статті 2 договору.

15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-4 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.4 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку.

31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №6507С51-5 про внесення змін до кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.4 статті 2 «Кредити на проценти» договору.

26 березня 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" було укладено кредитний договір №65208С11. Відповідно до умов даного договору, банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 100 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 березня 2017 року для оплати поточних потреб.

27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №65208С11-1 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-2 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1, підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-3 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 договору.

15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-4 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.4 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30 вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку.

31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №65208С11-5 про внесення змін до кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 «Кредити на проценти» договору.

17 вересня 2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №65208С47. Відповідно до умов даного договору банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 вересня 2020 року.

27.01.2009 року між сторонами даного договору було укладено Договір №65208С47-1 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

15.10.2009 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-2 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1, підпунктів 2.2.1, 2.5.1, 3.3.1 договору та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2.

01.04.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-3 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.2 статті 2 договору.

15.10.2010 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-4 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого були внесені зміни до пункту 2.1 договору, підпункту 2.2.1 та викладено у новій редакції Графік надання та погашення кредиту за договором, наведений в Додатку 1, а також Таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, наведену в Додатку 2. Крім того, у п.5 сторони домовились про те, що у разі виникнення у період з 01.10.2010 року по 30вересня 2011 року простроченої заборгованості за відсотками та платежами зі сплати основного боргу за Договором більш,ніж 30 днів даний Договір про внесення змін вважається достроково розірваним і банк розпочинає процедуру примусового стягнення заборгованості за Договором та забезпечує здійснення усіх необхідних заходів щодо примусового стягнення заборгованості за договором відповідно до нормативних документів Банку.

31.07.2013 року між сторонами було укладено Договір №65208С47-5 про внесення змін до кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, згідно якого було вилучено пункт 2.2.3 статті 2 «Кредити на проценти» договору.

Відповідно до Іпотечного договору №65208263, посвідченого 17 вересня 2008 року, в якості забезпечення своєчасного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитними договорами, ОСОБА_4 передав АТ «Укрексімбанк» в іпотеку: земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та розміщене на ній нежитлове приміщення, цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м.

Згідно п.2.8.5. Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Відповідно до п.2.8.7. Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Пункт 2.8.7. Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 визначає, що за виконання зобов'язань за Кредитним договором Відповідач несе повну відповідальність перед Позивачем усім належним йому майном, у т.ч. коштами, на яке може звертатися стягнення у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Згідно рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 29.03.2012 року у справі за позовом заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 року, кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 року, кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року для задоволення грошових вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 9296,0 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та розміщене на ній нежитлове приміщення - цех по виготовленню меблів з складськими приміщеннями та сушильною камерою загальною площею 3733,5 кв.м. шляхом реалізації їх з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 3 700 000 грн.

01 червня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду.

Як вбачається із повідомлень Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області реалізація предмету іпотеки - земельної ділянки була неможлива у зв'язку із відсутністю нормативного регулювання реалізації земельних ділянок під час здійснення виконавчого провадження.

Із акту про реалізацію предмета іпотеки від 02.11.2016 року вбачається, що в ході виконавчого провадження предмет іпотеки було реалізовано за 2 220 000,00 грн.

09.12.2016 державним виконавцем ВПВР управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження при примусовому виконанні виконавчого листа №2-916/11 від 25.05.2012 на підставі п.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження, у зв'язку з реалізацією предмета іпотеки». Стягувачу було перераховано в рахунок погашення заборгованості 1 917 115,44 грн.

23 листопада 2012 року рішенням Березнівського районного суду Рівненської області було задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 36 584,80 доларів США та 353 002,21 грн. пені.

Відповідно до рішення апеляційного суду Рівненської області від 20.02.2013 року рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23.11.2012 року було змінено в частині зменшення розміру стягуваної з ОСОБА_4 пені на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 353 002,21 грн. до 35 000 грн. В решті рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23.11.2012 року залишено без змін.

21 червня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Березнівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаних судових рішень, яке 31.10.2013 року було прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області.

Згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області від 28.01.2015 року звернуто стягнення з заробітної плати ОСОБА_4 в розмірі 20% із суми, що залишилась після утримання податків до погашення загального боргу в розмірі 3 204 425, 37 грн.

Меморіальні ордери підтверджують часткову сплату ОСОБА_4 грошових коштів в рахунок заборгованості за відсотками відповідно до кредитного договору №65208С47.

Із розрахунків заборгованості ОСОБА_4 за основним боргом та процентами, довідки по рахунку НОМЕР_2 за 22.12.2018 року, довідки по рахунку НОМЕР_3 за 22.12.2018 року, довідки по рахунку №0242 за 22.12.2018 року, довідки по рахунку НОМЕР_4 за 22.12.2018 року, довідки по рахунку НОМЕР_5 за 22.12.2018 року та довідки філії АТ «Укрексімбанк» у м.Рівному встановлено, що станом на 22.12.2017 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором №6507С51 від 05.07.2007 року, кредитним договором №65208С11 від 26.03.2008 року, кредитним договором №65208С47 від 17.09.2008 року в загальному розмірі становить 397 026,99 доларів США, що за офіційним курсом НБУ (станом на 22.12.2017 року офіційний курс гривні до долара США: за 100 доларів - 2785,5935 грн.) становить 11 059 588 грн. 03 коп.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, застосувавши ст.ст. 1054, 599, 526 ЦК України та ст. 47 Закону України "Про іпотеку, зробив висновок, що оскільки сума, яка була одержана від реалізації предмету іпотеки у розмірі 74 964,88 доларів США, не покрила вимоги банку до боржника ОСОБА_4, та відповідно зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Також, судом першої інстанції було зроблено висновок, що після 29.03.2012 (дати постановлення рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки) ОСОБА_4 визнавалась заборгованість за кредитними договорами і укладення особою 22.12.2014 Договору №6507С51-6 про внесення змін до Кредитного договору №6507С51 від 05.07.2007 року, Договору №65208011-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С11 від 26.03.2008 року, Договору №65208С47-6 про внесення змін до Кредитного договору №65208С47 від 17.09.2008 року, якими було зменшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, є тими діями, які свідчать про визнання ОСОБА_4 свого боргу.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду суперечать матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 3 та 4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Таким чином, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч.2 ст. 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, як шляхом пред'явлення досудової вимоги, так і судової.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що у зв'язку неналежним виконанням відповідачем умов кредитних договорів, позивач у 2011 році скористався своїм правом, про дострокове погашення всієї заборгованості за всіма трьома кредитними договорами. Дані обставини підтверджуються вимогами, які були направлені на адресу боржника від 11.08.2011 №065-07/2087 та від 05.09.2011 №065-07/2282.

В подальшому дані факти було зафіксовано в рішеннях суду від 29.03.2012, яким щодо реалізації предмету іпотеки за початковою ціною 3 700 000 грн. і була зафіксована дострокова сума погашення по кредитам, що станом на 23.02.2012 борг відповідача перед позивачем за кредитними договорами становить 373 782,13 доларів США та 216 971,70 грн. та від 23.11.2012 про стягнення заборгованості.

Таким чином, звернувшись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено спірні кредитні договори, позивач скористався своїм правом на дострокове стягнення усієї суми заборгованості, а тому кредитні договори припинили свою дію, відтак у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення з боржника відсотків та нарахованої на них пені за цими кредитними договорами.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) викладено правовий висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. При цьому позовна давність може бути застосована лише щодо вимог про захист прав або інтересів. Оскільки після спливу строку кредитування позивач втратив право нараховувати проценти за кредитом, тому вимоги позивача про стягнення таких процентів та нарахованої на них пені є необґрунтованими.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, яка вже була визначена та стягнута, шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Також, колегія суддів вважає, що взявши до уваги протоколи переговорів та договори про внесення змін до кредитних договорів, як доказ переривання строку позовної давності та визнання відповідачем заборгованості за кредитними договорами, судом першої інстанції зроблено не правильні висновки, оскільки кредитні договори припинили свою дію, а боргові зобов'язання відповідача з моменту ухвалення вказаних рішень, яким вирішено спір сторін перейшли в площину виконання судового рішення.

Крім того, оскільки кредитні договори було припинено достроково і банк не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами, згідно кредитних договорів, то договори про зменшення відсоткової ставки є недійсними і не створюють юридичних наслідків для сторін.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: в даному випадку, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права, не всі його висновки відповідають обставинам справи, воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги підлягають до часткового задоволення, оскільки за наведеними в ній мотивами задовольняються не за спливом (пропуском) строку позовної давності банком, як просив апелянт, але за безпідставністю вимог банку.

Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК України - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційна інстанція доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Рівномув повному обсязі, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову в сумі 165 893,37 грн. покладається на останнього, а судовий збір сплачений ОСОБА_4 при подачі апеляційної скарги в сумі 248 840,05 грн. підлягає до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" на користь ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 23 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Рівному до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь ОСОБА_4 судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 248 840,05 грн.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків