ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2018 Справа №607/16086/17

(заочне рішення)

01 березня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- сторони в судове засідання не зявились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири за №12 по вул.Просвіти, 21а в м.Тернополі.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 26 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 01 квітня 2004 року ОСОБА_2 змінив прізвище на ОСОБА_3 Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя за спільні кошти ними було придбано квартиру за №12 по бульварі Просвіти, 21а в м.Терноплі. На даний час між ними не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна. Посилаючись на наведене та те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири.

У судове засідання позивач та її представник не зявились, хоча про час та місце були повідомлені належним чином. Попередньо представник позивача - ОСОБА_4 подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник позивача - ОСОБА_4 була присутня у попередніх судових засіданнях, вказала, що позов підтримує, з підстав викладених у ньому.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ИД № 089269, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського управління юстиції від 02 квітня 2004 року.

Під час спільного подружнього життя ОСОБА_3 набув у власність квартиру за №12, загальною площею 73.0 кв.м., житловою 39,4 кв.м., по вул. Просвіти, 21а в м.Тернополі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру за №12 по бульварі Просвіти, 21а в м.Тернополі, виданим начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації 22 вересня 2003.

Вказане свідоцво про право власності видане на підставі рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №923 від 15 серпня 2003 року, згідно якого вирішено оформити право власності за ОСОБА_3 на двокімнатну квартиру за №12, загальною площею - 73,0 кв.м., житловою площею - 39,4 кв.м, по бульварі Просвіти, 21а в м.Тернополі

Факт належності ОСОБА_3 спірної квартири та набуття її у власність в період шлюбу підтверджується довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Міського бюро технічної інвентаризації» за №267/07-2 від 19 лютого 2018 року, про те, що ОСОБА_3 є власником квартири за №12 по бульварі Просвіти, 21а в м.Тернополі на підставі свідоцтва про право власності від 22.09.2003 року, згідно рішення виконкому Тернопільскої міської ради за №923 від 18 серпня 2003 року.

01 квітня 2004 року ОСОБА_3 змінив прізвище із «Сидій» на «Дорош», що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ИД №007014, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України від 01.04.2004 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян від 05 вересня 2017 року за №9.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши, в сукупності, зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст.22,24,28 КпШС України, який діяв на час набуття права власності на спірну квартиру, ст.60 Сімейного Кодексу кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України, який є чинним на час виникнення спірних правовідносин, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності сторін спору та їх частки визнаються рівними.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири за №12 по бульварі Просвіти, 21а в м.Тернополі, загальною площею 73, 0кв.м., житловою 39,4 кв.м., як на частку майна нажитого подружжям за час шлюбу.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81,89, 141, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.368, 369 Цивільного кодексу України, ст.ст.60, 63, 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) про поділ майна подружжя та визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку двокімнатної квартири за №12 по бульварі Просвіти, 21а в м.Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Головуючий