Справа № 146/728/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши у заяву ОСОБА_1, заінтересовані осби: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ у Томашпільському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Центр надання адміністративних послуг при Томашпільській РДА про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року ОСОБА_1 подав до Томашпільського районногосуду заяву про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на майно майнового комплексу СТОВ «Зелений клин», що розташоване за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, с.Рожнятівка, вул.. Дружби, 43, а саме : будинок-вагова, А-площею 43,2 кв.м.; сходи, а; ангар № 1,Б-площею 513 кв.м.; ангар № 2, В-площею 513 кв.м.; будівля складу, Г-площею 992 кв.м.; будівля споруди зерноочисної переносної Д-площею 41 кв.м.; площадка споруджи зерноочисної переносної, д; покриття току, 1; огорожа, 2; огорожа, 3; огорожа, 4; ворота, 5, яке незаконно зареєстровано на ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ № 804341, виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 15 травня 2008 року. Заборонити ОСОБА_2 Державним реєстраторам, центру надання адміністративних послуг при Томашпільській РДА чи іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію, перереєстрацію чи іншим особам відчуження третім особам майна майнового комплексу СТОВ «Зелений клин», що розташоване за адресою: Вінницька область, Томашпільський район, с.Рожнятівка, вул.. Дружби, 43, а саме : будинок-вагова, А-площею 43,2 кв.м.; сходи, а; ангар № 1,Б-площею 513 кв.м.; ангар № 2, В-площею 513 кв.м.; будівля складу, Г-площею 992 кв.м.; будівля споруди зерноочисної переносної Д-площею 41 кв.м.; площадка споруджи зерноочисної переносної, д; покриття току, 1; огорожа, 2; огорожа, 3; огорожа, 4; ворота, 5, яке незаконно зареєстровано на ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АВ № 804341, виданий Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області 15 травня 2008 року. Заборонити відділу у Томашпільському районі ГУ Дкержгеокадастру у Вінницькій області вчиняти дії, спрямовані на оформлення земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори) орієнтовною площею 2 га, на якій розташовані обєкти, що незаконно були зареєстровані на ОСОБА_2, на території Рожнятівської сільської ради, за межами населеного пункту, кадастровий квартал :03:000, під вищезазначеними будівлями майнового комплексу СТОВ «Зелений клин».

Заява мотивована тим, що при управління спадковим майном при проведенні реконструкції току, при ознайомленні з правовстановлюючими документами заявнику стало відомо, що ОСОБА_2 вчинив та продовжує вчиняти незаконні дії, направлені на незаконну реєстрацію та відчуження майнового комплексу СТОВ «Зелений клин». Даною особою було замовлено виготовлення технічного паспорту на вказані будівлі, на підставі якого незаконно було здійснено реєстрацію майна на ОСОБА_2, а потім перереєстровано знову ж на ОСОБА_2 з метою приховування незаконності первинної реєстрації права власності, яка відбулася без належних правовстановлюючих документів та без нотаріального посвідчення всіх дій.

ОСОБА_1 вважає, що існує реальна загроза в тому, що ОСОБА_2 може здійснити дії, які в подальшому суттєво ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову відповідно до ст.153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зі змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб'єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб'єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Так, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову встановлено, що заявником не надано доказів того, що ОСОБА_2 вчиняє незаконні дії, направлені на заволодіння майном, що ОСОБА_2 С,В. може здійснити дії, які в подальшому суттєво ускладнять або унеможливлять виконання судового рішення.

Також заявником не вказано вартість майна, на яке просить накласти арешт, не наведено мотивів того, чи є обраний нею запобіжний захід співмірним ціні заявленого в подальшому позову.

Із змісту заяви про забезпечення позову вбачається посилання заявника про потенційну можливість відповідача відчужувати належне майно, однак суд не може обмежитися формальною фразою по існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки заява не містить жодного конкретного доводу.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову, а також не надання заявником (позивачем за позовом) необхідних доказів, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_2 незаконних дій, суд дійшов висновку про відсутність, станом на час розгляду вказаної заяви, правових підстав для забезпечення позову у даній справі.

У відповідності до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, її необхідно повернути заявнику.

Разом з тим, вважаю за необхідне розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1, заінтересовані осби: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ у Томашпільському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Центр надання адміністративних послуг при Томашпільській РДА про забезпечення позову.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1

Розяснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_5