Справа № 344/8982/17
Провадження № 22-ц/779/361/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

з участю: представника відділу примусового виконання

рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України

ОСОБА_3, представника ПАТ «Івано-

Франківський арматурний завод» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», заінтересовані особи Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ПАТ «Укрсоцбанк» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника, за апеляційними скаргами представника ПАТ «Укрсоцбанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» звернувся зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» та винесення ним 06.07.2017 року відповідної постанови про накладення арешту на кошти. Посилаючись на те,що такі дії ДВС призвели до порушення гарантованих прав та інтересів фізичних осіб та юридичної особи ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», скаржник просив визнати їх незаконними та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» від 06.07.2017 року в частині накладення арешту на кошти призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», для сплати яких застосовується поточний рахунок № відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року скаргу ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» задоволено частково. Постановлено скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» від 06.07.2017 року у виконавчому провадженні №540025665 в частині накладення арешту на кошти призначені для оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», для сплати яких застосовується поточний рахунок №, відкритий в ПАТ «Перший український міжнародний банк», м. Київ, МФО 334851.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне зясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права. Зокрема, судом першої інстанції не було взято до уваги, що скаржник може використовувати поточний рахунок № не лише для виплати заробітної плати працівникам, а й для інших потреб. А тому, на думку апелянта, суд першої інстанції повинен був встановити, які саме грошові кошти, що знаходились на рахунку № в ПАТ «ПУМБ» і в яких обсягах призначені для виплати заробітної плати працівникам, а які на інші цілі. Крім цього, зазначає представник ПАТ «Укрсоцбанк», судом першої інстанції не було встановлено, а скаржником не доведено, що на вказаному рахунку розміщені кошти, які призначені виключно для виплати заробітної плати, документально не підтверджено суми, які скаржник планував направити на оплату заробітної плати, інші відомості, що стосуються виплати заробітної плати працівникам. Також, на думку представника апелянта, судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що будь-яка правова норма, яка б встановлювала заборону накладати арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника в тому числі на ті, які використовуються для виплати заробітної плати у ЗУ «Про виконавче провадження» не міститься. А тому, у ВПВР Департаменту ДВС були всі підстави для накладення арешту на рахунки ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод». Посилаючись на вищенаведене, представник ПАТ «Укрсоцбанк» просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

З аналогічних підстав на зазначену вище ухвалу суду апеляційну скаргу подав також і відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи. Крім того, апелянт вважає, що долучена скаржником в якості доказу довідка про відкриття рахунку в ПАТ «ПУМБ» не може бути достатнім доказом по справі. Також, вказує апелянт, судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що скаржник не подав до суду в якості доказу укладений між банком та клієнтом договір про відкриття рахунку, в якому чітко зазначено призначення рахунку та право банку визначати та контролювати напрями використання грошових коштів. Посилаючись на вищенаведене, апелянт просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду представник ПАТ «Укрсоцбанк» не зявився, хоча про час і місце розгляду справи було повідомлено. Ухвала про забезпечення проведення відеоконференцзвязку, копію якої негайно у встановленому порядку направлено Подільському районному суду м.Києва, залишилась без виконання з невідомих причин. Приймаючи до уваги наведене та думку інших учасників, скорочені строки розгляду, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника ПАТ «Укрсоцбанк».

В засіданні апеляційного суду представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України апеляційні скарги з наведених підстав підтримав, зазначивши, що арешт на згаданий вище банківський рахунок було накладено правомірно. Вказав, що частину заборгованості з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» в користь ПАТ «Укрсоцбанк» було стягнуто, після чого 08.02.2018 року стягувач відкликав виконавчий лист.

Представник ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» доводи апеляційних скарг заперечив, пояснивши, що накладення арешту на згаданий вище банківський рахунок унеможливив виплату зарплати орієнтовно 300 працівникам акціонерного товариства. Зазначив, що на даний час по виплаті зарплати працівникам товариства існує двохмісячна заборгованість. Вказав, що укладення господарським товариством договору з банком про спеціальний режим використання коштів для виплати зарплати чинним законодавством не передбачено. Така можливість надана тільки для державних підприємств і установ. Ухвалу місцевого суду в даній справі вважає законною, просить залишити її без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що один із рахунків, які арештовані згідно постанови державного виконавця від 06.07.2017 року, ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» використовує для акумулювання коштів для виплати зарплати працівникам товариства. Фактично цієї обставини представники сторін в засіданні апеляційного суду й не заперечували.

Задовольняючи частково скаргу, місцевий суд виходив з того, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначено для виплати заробітної плати, для сплати єдиного соціального внеску до Пенсійного Фонду України та податку з доходів фізичних осіб до місцевого бюджету унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам товариства, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Колегія суддів з таким висновком погоджується з огляду на наступне.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

В той же час статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 115, ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю, ст.22, ч.1,6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобовязань щодо оплати праці.

В частині 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Апеляційним судом зясовано, що постановою державного виконавця від 06.07.2017 року накладено арешт на кошти ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», що знаходяться на всіх його рахунках у банківських установах у тому числі й на кошти, які призначені для виплати працівникам зарплати і акумулюються на поточному рахунку №, відкритому в ПАТ «Перший український міжнародний банк», м. Київ, МФО 334851. Враховуючи, що накладення арешту на згаданий рахунок порушує конституційне право працівників господарського товариства на отримання зарплати, суд першої інстанції правильно скасував постанову державного виконавця у зазначеній вище частині.

При цьому колегія суддів також констатує, що в рамках виконавчого провадження ВП №54025665 з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» в користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто грошові кошти в сумі 4 627 320 грн та виконавчий збір 514 146 грн. Після цього за заявою стягувача постановою від 08.02.2018 року виконавчий лист був повернутий. Копія названої постанови із зазначенням розміру проведеного стягнення надіслана із відзивом ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод». Оскільки на даний час виконавчі дії у виконавчому провадженні державним виконавцем не провадяться, то необхідності в арешті коштів на згаданому вище банківському рахунку немає.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтовано. Доводи апелянтів висновків суду не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали немає.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 383 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційні скарги представника ПАТ «Укрсоцбанк» та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 17 січня 2018 року в даній справі без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2018 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_5