У Х В А Л А

22 травня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Розглянувши заяву і додані матеріали, суддя приходить до наступного.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Проте із поданої заяви вбачається, що заявниця ОСОБА_1 взагалі не вказала розмір заявленої вимоги про стягнення аліментів, що є порушенням п. 4 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тобто, заявниці необхідно підтвердити відповідність наданих копій письмових доказів оригіналами, які знаходяться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Частиною 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу Українипередбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 95, 161, 163, 165, 166 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Любчик