Провадження № 2/734/1263/18 Справа № 734/3508/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 листопада 2018 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі - Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

в с т а н о в и в:

у суд із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання звернулася ОСОБА_1 у якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 8 по вул. Новій у м.Остер, Козелецького району, Чернігівської області та примусово зняти їх з реєстрації в даному будинку. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що є власником вищевказаного житлового будинку. У даному будинку крім нього зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Однак останні з моменту реєстрації та до досягнення ними повноліття жодного дня у ньому не проживали, тому втратили право на користування даним житловим приміщенням

У судове засідання позивач не зявилася, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутності не подавали.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність сторін в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2008 року житловий будинок № 8 по вул. Нова в м.Остер, Козелецького району, Чернігівської області належить на праві приватної власності ОСОБА_1;

відповідно до довідки виконавчого комітету Остерської міської ради № 3040 та № 6105 від 27.07.2018 року та 21.11.2018 року відповідно, у житловому будинку № 8 по вул. Нова в м.Остер, Козелецького району, Чернігівської області зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. При цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживають згідно акту депутата;

актом обстеження від 21 листопада 2018 року, складеного комісією, у складі депутата Остерської міської ради ОСОБА_4, сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, встановлено, що у житловому будинку № 8 по вул. Нова в м.Остер, Козелецького району, Чернігівської області зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але проживає лише ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають за даною адресою з 2009 року.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання є обґрунтованим і підлягає задоволенню із наступних підстав:

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як передбачено приписами ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.

Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі, які не є власниками будинку за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, м. Остер, вул. Нова, №8 згідно акту обстеження не проживають у ньому з з 2009 року, тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ОСОБА_1 у цій справі понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на її користь.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 109, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення та зняття з реєстрації за місцем проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, 24.10.1974 таким, що втратили право на користування житловим будинком № 8 по вул. Новій, м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_3

(ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) по 352 гривні 40 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя