Провадження № 2/522/5014/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Кравчук Т.С.,

при секретарі Крохмаль І.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та розподіл спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту постійного проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та розподіл спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, а саме, просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову.

Одночасно суд розяснює відповідачу його право заявити клопотання про зустрічне забезпечення відповідно до ст.154 ЦПК України та позивачу положення ст.159 ЦПК України про відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з накладенням арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст.ст.4, 10, 149-153, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя

15.03.2018