КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року

справа 760/3852/17

провадження № 22-ц/824/1880/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року у складі судді Коробенка С.В. в справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» про зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього розрахунку за час затримки видачі трудової книжки,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» про зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього розрахунку за час затримки видачі трудової книжки, у якому просив зобов'язати відповідача видати позивачу трудову книжку та ознайомити з наказом про звільнення, зобов'язати відповідача сплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 05.12.2016 року по дату видачі оригіналу трудової книжки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» про зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього розрахунку за час затримки видачі трудової книжки відмовлено.

Стягнуто з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за період з 06 грудня 2016 року до 12 вересня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачем в день звільнення позивача не видано належно оформлену трудову книжку. Представником відповідача дана обставина не заперечувалася. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження направлення позивачу поштового повідомлення про необхідність отримання ним трудової книжки.

Зазначає, що позивач не відмовлявся від отримання трудової книжки, а акти, складені відповідачем про відмову в її отриманні є неналежними доказами по справі, оскільки у них не зазначено де саме працівники товариства у м. Кривий Ріг намагалися вручити позивачу трудову книжку. На його думку, трудова книжка не отримана позивачем саме з вини відповідача.

Враховуючи, що трудова книжка була видана позивачу 12.09.2017 року, а тому з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки з 06 грудня 2016 року по 12 вересня 2017 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що відповідачем доведено про вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного ознайомлення позивача з наказом про звільнення від 05.12.2016 року та врученню трудової книжки.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі наказу №ЮФ000079-ОС від 09.03.2016 був прийнятий на посаду фахівця-спеціаліста з напрямку негоспітальних продаж дніпровського регіонального торгового представництва дирекції регіональних торгових представництв (а.с. 43).

31 серпня 2016 року ОСОБА_3 переведено на посаду фахівця-спеціаліста з синдромної терапії Дніпровського регіонального торгового представництва дирекції регіональних торгових представництв департаменту Здоров'я Східної Європи та Середньої Азії (а.с. 52)

05 грудня 2016 року ОСОБА_3 було звільнено за угодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України) на підставі його заяви, написаної цієї ж дати (а.с. 53).

Так, відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Частиною 1 ст.47 КЗпП України передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу видати працівнику в день звільнення належно оформлену трудову книжку.

Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Обов'язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 цього Кодексу, також передбачено п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (із змінами).

Згідно з п. 4.2 вказаної Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Чинним законодавством передбачено, що обов'язок довести відсутність своєї вини покладається на роботодавця.

Отже, невиконання власником або уповноваженим ним органом з його вини обов'язку щодо видачі працівникові в день звільнення належно оформленої трудової книжки, передбаченого трудовим законодавством, може бути за доведеності цих обставин, підставою для виплати працівнику середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача було звільнено з роботи 05.12.2016 року. У день звільнення позивач був присутній на роботі, проте підприємством йому трудова книжка не видавалася.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що відповідачем у день звільнення позивача було направлено поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач був позбавлений можливості завчасно підготувати та направити за місцем роботи позивача його трудову книжку, так як центральний офіс ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ», в якому зберігаються трудові книжки усіх працівників, розташований в м. Києві, в той час як позивач працював в регіональному відділенні компанії в м. Дніпро, враховуючи те, що відповідач не був позбавлений можливості надати відповідачу відповідний лист та запропонувати отримати трудову книжку поштою.

З урахуванням наведених норм закону та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність вини ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ» у затримці видачі трудової книжки ОСОБА_3, що свідчить про порушення трудових прав позивача та є підставою для покладення на відповідача відповідальності, передбаченої законом. Відтак висновок суду першої інстанції про те, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки не підлягають задоволенню є помилковим та таким, що суперечить дійсним обставинам справи.

Разом з тим, 12.12.2016 року, 14.12.2016 року та 16.12.2016 року працівниками структурного підрозділу товариства було вчинено заходи по врученню та ознайомленню позивача з наказом про його звільнення та вручення йому трудової книжки, а саме передача позивачу працівниками товариства документів.

Відповідно до службових записок від 12.12.2016 року, від 14.12.2016 року та від 16.12.2016 року, та актів про відмову працівника від підписання наказу про звільнення і отримання трудової книжки, які були складені на підставі службових записок, від 12.12.2016 року, 14.12.2016 року, від 16.12.2016 року, позивач відмовився від ознайомлення з наказом про його звільнення та отримання трудової книжки (а.с.54, 55, 56, 57, 58, 59).

Як пояснив представник відповідача, позивач також відмовився надавати свої пояснення щодо відмови в отриманні документів.

26.12.2016 року представником позивача на адресу відповідача було направлено лист про порушення посадовими особами ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ» законодавства України про працю від 26 грудня 2016 року (а.с. 9-11).

05.01.2017 року за поштовою адресою, яка була вказана позивачем, відповідачем направлено лист про необхідність прибути до ТОВ «ЮРФЯ-ФАРМ» для отримання трудової книжки та ознайомлення з наказом про його звільнення, та запропоновано у випадку неможливості з'явитися надати згоду на відправлення трудової книжки та копії вказаного наказу на поштову адресу (а.с.65).

Цей лист був повернутий з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с.61).

Проте, для отримання трудової книжки позивач не з'являвся, не звертався до відповідача із вимогою про її видачу та письмової згоди на її пересилання поштою відповідачу не надав.

Позивачем зазначені обставини не спростовані.

Таким чином, в даному випадку вина відповідача у затримці видачі позивачу трудової книжки з 12.12.2016 року по дату її видачі відсутня.

12 вересня 2017 року представник позивача за довіреністю отримав в офісі ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ» оригінал трудової книжки та копію наказу про звільнення, тому судом першої інстанції обґрунтовано залишено без задоволення позовні вимоги про зобов'язання відповідача видати позивачу трудову книжку та ознайомити з наказом про звільнення.

Суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що з вини відповідача позивачу не було видано належним чином оформлену трудову книжку в день його звільнення та до 12.12.2016 року.

За наведених обставин, власник несе відповідальність у вигляді сплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу виключно у випадку затримки видачі трудової книжки з його вини.

Враховуючи, що з 12.12.2016 року відповідачем вчинялися дії щодо видачі трудової книжки позивачу, відповідно середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки підлягає стягненню за період з 05.12.2016 року по 12.12.2016 року.

Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, при обчислені середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії. Середньомісячна заробітна плата для оплати вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи. Нарахування виплат, що обчислюється з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться множенням середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих днів.

Відповідно до довідки про доходи позивача від 19.08.2017 року, позивачу нарахована заробітна плата за жовтень 2016 року у сумі 17 001,89 грн., за листопад 2016 року у сумі 3 130,27 грн. (а.с.112).

Таким чином, оскільки трудова книжка не була видана позивачу у день його звільнення, та така затримка відбулася з вини роботодавця ТОВ «ЮРІЯ-ФАРМ, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за період з 05.12.2016 року по 12.12.2016 року у розмірі 2396,68 грн.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» про зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього розрахунку за час затримки видачі трудової книжки задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» (, місце знаходження: м. Київ, вул. М.Амосова, буд. 10) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки 2396,68 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРІЯ-ФАРМ» (, місце знаходження: м. Київ, вул. М.Амосова, буд. 10) на користь держави судовий збір у сумі 1600,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 26 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді