Справа № 185/7382/17
Провадження № 2/185/428/18
01 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної у м. Донецьку ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування,-
Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача - Київської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
15 грудня 2017 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
Отже, згідно п.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 22 грудня 1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (арк.с.11).
За життя ОСОБА_2 разом з її чоловіком ОСОБА_1 було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 1990 року, який було посвідчено ОСОБА_4, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу (арк.с.12).
11 січня 2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-НО № 732843, яке видане 17 січня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку (арк.с.9).
На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала разом з чоловіком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, але 21 березня 2014 року її було виписано у звязку зі смертю, що підтверджується копією довідки виданої головою ОСББ «Київський-1» від 06 вересня 2014 року (арк.с.11а).
Померла ОСОБА_2 заповіт не складала.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, а саме на вищезазначену квартиру та грошові вклади в банку, тому позивач, як єдиний спадкоємиць, звернувся до Шостої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
На підставі його заяви була заведена спадкова справа № 264/2014, номер у спадковому реєстрі 56067384, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37352872 від 13 травня 2014 року (арк.с.10).
Архів нотаріальних документів Шостої донецької державної нотаріальної контори залишився у м. Донецьку, яке віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підставі Розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р, та доступ до якого на теперішній час відсутній.
Отже, позивач на теперішній час, так і не отримав свідоцтво про право на спадщину після померлої дружини, і немає можливості отримати його відповідно до вищезазначеного.
Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно ч.2 ст.60 цього Кодексу вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що на майно, набуте за час шлюбу, поширюється презумпція права спільної сумісної власності, що звільняє кожного з подружжя від обов'язку доводити право спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки за законом воно вважається таким, що належить подружжю. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Спадкова квартира була придбана ОСОБА_2 разом з чоловіком ОСОБА_1 у шлюбі, отже квартира є спільною сумісною власністю подружжя.
Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Таким чином частка ОСОБА_1 в праві власності на квартиру АДРЕСА_2, становить ? частину.
Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, права та обов'язки фізичної особи, яка померла (спадкодавця), переходять до інших осіб (спадкоємців). Отже спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, інших спадкоємців немає, належним чином прийняв спадщину після її смерті, тому суд вважає за необхідне визначити його частку у спільній сумісній власності подружжя та визнати за ним право власності на спадкове майно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Київської районної у м. Донецьку ради про визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку задовольнити повністю.
Визначити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю, (РНОК НОМЕР_1) належить ? частка в спільній сумісній власності в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю, (РНОК НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 11 січня 2014 року, на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, що складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,10 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю, (РНОК НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 11 січня 2014 року, на грошові вклади:
Судові витрати по справі покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Суддя: В. О. Головін