Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 755/17645/15-ц

провадження № 61-2361св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О.В., Усика Г.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року у складі судді: Марцинкевича В.А. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Пікуль А. А., Гаращенка Д. Р., Невідомої Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» (далі - ПАТ «Укргазпромбанк»), у якому просив зобов'язати ПАТ «Укргазпромбанк» виплатити недоотриману при звільненні заробітну плату за період роботи з 01 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року в сумі 475 999,99 грн та судові витрати.

Позовні вимоги мотивував тим, що 24 квітня 2014 року між ним та відповідачем було укладено трудовий договір (контракт), згідно з умовами якого йому повинна була виплачуватися заробітна плата в сумі 40 000 грн на місяць. Відповідно до наказу відповідача від 27 квітня 2015 року №84-к трудові відносини між сторонами припинено з 27 квітня 2015 року. За виконання ним трудових обов'язків члена наглядової ради ПАТ «Укргазпромбанк» він заробітну плату не отримував, отже, утворилась заборгованість за період роботи з 01 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року в сумі 475 999,99 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Укргазпромбанк» на користь ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати у сумі 475 999,99 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що 24 квітня 2014 року між сторонами було укладено трудовий договір (контракт), згідно з умовами якого позивачу повинна була виплачуватися заробітна плата в сумі 40 000 грн на місяць (а. с. 14).

Відповідно до наказу № 84-к від 27 квітня 2015 року трудові відносини між сторонами припинено з 27 квітня 2015 року.

За виконання трудових обов'язків члена наглядової ради ПАТ "Укргазпромбанк" позивач заробітну плату не отримував, утворилась заборгованість за період роботи з 01 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року.

Згідно з довідкою ПАТ "Укргазпромбанк" від 18 лютого 2015 року станом на 01 лютого 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 360 000 грн.

За встановлених обставин, ураховуючи, що за час роботи з 01 травня 2014 року по 27 квітня 2015 року відповідачем не виплачено позивачу заробітну плату у розмірі 475 999,99 грн, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ "Укргазпромбанк" відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, з мотивами щодо правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Наведені в апеляційній скарзі представником відповідача доводи про незастосування до спірних правовідносин норм статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо припинення прийняття вимог кредиторів після закінчення тридцяти днів з дня опублікування відомостей суд апеляційної інстанції відхилив, виходячи з такого.

Постановою Правління Національного банку України № 217 від 07 квітня 2015 року ПАТ "Укргазпромбанк" віднесено до категорії неплатоспроможних (а. с.128-129).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 70 від 07 квітня 2015 року в ПАТ "Укргазпромбанк" з 08 квітня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію (а. с.130-131).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 168 від 14 вересня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укргазпромбанк".

Оголошення про початок процедури ліквідації у ПАТ "Укргазпромбанк" опубліковано у газеті "Голос України " № 174 від 19 вересня 2015 року.

Позов про стягнення заробітної плати поданий до суду 15 вересня 2015 року, тобто під час запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укргазпромбанк", до оголошення початку процедури ліквідації (а. с. 61).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» - ОСОБА_4 у вказаній цивільній справі.

18 січня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до частини восьмої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги позивача, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. У зв'язку з тим, що позивач не пред'явив свої кредиторські вимоги протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку у газеті «Голос України» (дата публікації 19 вересня 2015 року), рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню.

У серпні 2016 року ОСОБА_3 надіслав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» ОСОБА_4

Заперечення на касаційну скаргу відповідача мотивовано тим, що згідно частини першої статті 47 КЗпП України виплата заробітної плати є зобов'язанням банку. Він звернувся з позовною заявою до суду про проведення з ним розрахунку та виплати заробітної плати до моменту публікації про ліквідацію банку, про що свідчить відмітка Дніпровського районного суду м. Києва. Таким чином, позов про стягнення заробітної плати поданий до суду протягом періоду, в який запроваджено тимчасову адміністрацію у ПАТ «Укргазпромбанк», до оголошення початку процедури ліквідації.

У березні 2017 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції було надіслано доповнення до касаційної скарги, у яких із посиланням на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року у справі № 6- 9979ск15 зазначено про неналежне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій відповідача у справі, що не відповідає положенням статей 213, 214 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» ОСОБА_4 без задоволення, а судових рішень без змін.

Згідно пунктів 6, 16 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"(далі - Закон) ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 168 від 14 вересня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укргазпромбанк".

Із цього рішення вбачається, що процедура ліквідації ПАТ "Укргазпромбанк" розпочатаз 15 вересня 2015 року (а.с. 133).

Оголошення про початок процедури ліквідації у ПАТ "Укргазпромбанк" опубліковано у газеті "Голос України " № 174 від 19 вересня 2015 року.

Статтею 36 Закону урегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації в банках. Зокрема, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 36 Закону, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку.

Відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що позов про стягнення заробітної плати подано до суду 15 вересня 2015 року - в період запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укргазпромбанк", до оголошення початку процедури ліквідації.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява була здана на пошту 10 вересня 2015 року (а.с. 61).

Враховуючи, що з позовом ОСОБА_3 звернувся до оголошення про ліквідацію банку, тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Згідно з частиною восьмою статті 49 Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Верховний Суд з урахуванням установлених обставин виходить з того, що доводи касаційної скарги про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 відповідно до статті 49 Закону не заявив про свої вимоги до банку, не спростовують висновки судів.

Посилання в касаційній скарзі на те, що позивачем не було дотримано вимог чинного законодавства України і не направлено заяву про визнання його кредитором та включення його вимог до реєстру акцентованих вимог відповідно до Закону не може бути підставою для відмови в позові з урахуванням звернення позивача про стягнення невиплаченої йому заробітної плати до суду до опублікування відомостей про ліквідацію банку у газеті «Голос України».

Викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій про зобов'язання банку щодо виплати заробітної плати, тому підстав для скасування оскаржуваних рішень немає.

Доводи, зазначені у доповненнях до касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» ОСОБА_4, Верховний Суд не бере до уваги з огляду на те, що частиною першою статті 330 ЦПК України 2004 року передбачено право особи, яка подала касаційну скаргу, доповнити її протягом строку на касаційне оскарження, а заявник звернувся до суду з вказаними доповненнями у березні 2017 року, тобто з пропуском двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду - строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України 2004 року.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

О.В. Ступак

Г. І.Усик