Дата документу 27.11.2018 Справа № 328/22/17
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 328//22/17Головуючий у 1-й інстанції Смокович М.В.
Пр. № 22-ц/778/1022/18Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні суду першої інстанції від 02.03.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеною заявою про виправлення описок у рішенні Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.03.2018 року (т.с. 2 а.с. 23-25), в якій останній просив виправити допущені в рішенні описки, а саме: на четвертій сторінці рішення не вірно зазначено прізвище позивача - «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2»; в рішенні ім'я та по-батькові певних осіб зазначено не повно, у скороченому вигляді; найменування «Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області» вказано у скороченому вигляді та не правильними найменуваннями «СВ Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області», «СВ Токмацького УМВС України в Запорізькій області»; неправильно зазначено найменування «Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області», як «Токмацька міжрайонна прокуратура»; на четвертій сторінці рішення найменування «Токмацького районного суду» вказано без зазначення «Запорізької області»; на третій сторінці рішення дата підписки про невиїзд відносно ОСОБА_2 помилково зазначена «31 травня 2002 року» замість «31 квітня 2002 року».

Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 2 а.с. 28) дану заяву ОСОБА_2 було призначено до розгляду.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року (т.с. 2 а.с. 29-31) заяву ОСОБА_2 про виправлення описки у рішенні суду першої інстанції від 02.03.2018 року задоволено частково.

Виправлено описки в рішенні Оріхівського районного суду Запорізької області від 02.03.2018 року, яке ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В чотирнадцятому абзаці четвертої сторінки рішення суду від 02.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, прізвище «ОСОБА_2» замінено на правильне «ОСОБА_2».

В десятому абзаці четвертої сторінки рішення суду від 02.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, найменування суду «Токмацького районного суду» замінено на правильне «Токмацького районного суду Запорізької області».

В іншій частині заяви - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції в частині (фактично в частині відмови у задоволенні заяви), посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 42) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі в частині відмови у задоволенні його заяви про виправлення описок скасувати, повернути справу до суду першої інстанції для нового розгляду його вказаної заяви, заяву задовольнити у повному обсязі, виправити всі допущені описки у судових рішеннях суду першої та апеляційної інстанцій.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с.46).

Ухвалою апеляційного суду за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 29 жовтня 2018 року (а.с. 47), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с.50).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6, 9,10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі не скористались.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1,3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про виправлення описки в рішенні суду в частині, керувався ст.ст. 258-261, 269, 353, 354 ЦПК України та виходив із наступного.

Згідно із ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі о лиски чи арифметичні помилки.

Щодо посилання заявника на те, що рішення суду не містить повного зазначення імен та по-батькові Курдюкова, Скляра, Баранині, Свистуна, Войтенко та інших осіб, містить скорочення найменувань, а саме: «СВ Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області», «СВ Токмацького УМВС України в Запорізькій області», а отже судом були допущені описки у судовому рішенні від 02.03.2018 року, суд першої інстанції зазначав наступне.

Діючим Цивільним процесуальним кодексом України, а саме статтею 265, не передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (для фізичних осіб), окрім як у резолютивній його частині.

Враховуючи те, що у резолютивній частині рішення ім'я позивача та найменування відповідача зазначені у повному обсязі, суд першої інстанції вважав, що в цій частині клопотання про виправлення описки заявнику слід відмовити.

Щодо посилання заявника на те, що судом у рішенні від 02.03.2018 року невірно зазначено найменування «Токмацького відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління національної поліції з Запорізькій області», як «СВ Токмацького МВ ГУМВС України в Запорізькій області», «СВ Токмацького УМВС України в Запорізькій області», а також невірно зазначено найменування «Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області», як «Токмацька міжрайонна прокуратура», суд першої інстанції зазначав наступне.

Враховуючи те, що заявник - ОСОБА_2, під слідством та судом перебував значний проміжок часу та за цей час, як органи поліції, так і органи прокуратури неодноразово змінювали своє найменування, суд у своєму рішенні від 02.03.2018 року вказував найменування органу поліції або прокуратури на момент винесення ними певного процесуального рішення, а тому і в цій частині клопотання заявника про виправлення описки слід відмовити.

Щодо посилання заявника на те, що на третій сторінці рішення дата підписки про невиїзд відносно ОСОБА_2 помилково зазначено «31 травня 2002 року» замість «31 квітня 2002 року», суд першої інстанції зазначав наступне.

Враховуючи те, що судом безпосередньо підписки про невиїзд відносно громадянина ОСОБА_2 не досліджувались, а дані відомості були встановлені Токмацьким районним судом Запорізької області у рішенні від 01.09.2017 року за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокурора Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області Дяченка Михайла Михайловича про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, яке було в подальшому досліджено судом на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України та Закону України «Про доступ до судових рішень» та враховуючи, те, що дана підписка про невиїзд громадянина ОСОБА_2 заявником до свого клопотання не додана, суд першої інстанції не має можливості встановити чи дійсно було допущено описку та вказано дату «31 травня 2002 року» замість правильної «31 квітня 2002 року», як це зазначає заявник, а тому заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції в оскаржуємій частині - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують фактичних обставин цієї справи, правильно встановлених судом першої інстанції у цій справі станом на час постановлення ухвали в оскаржуємій частині, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Крім того, апеляційний суд переглядає на теперішній час лише законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в оскаржуємій частині в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 (а.с. 42-43).

Звідси, безпідставними є вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 (т.с. 2 а.с. 43 зворот) про виправлення будь-яких описок в судовому рішенні апеляційного суду від 06 серпня 2018 року (т.с. 2 а.с. 14-19) у цій справі.

Зазначене питання у цій справі апеляційним судом в межах саме вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції у цій справі не може розглядатись і не розглядається.

Проте, ОСОБА_2 не позбавлений права у подальшому звертатись до апеляційного суду для вирішення цього питання у порядку ст. 269 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування цієї ухвали суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також встановлено, що ОСОБА_2 в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 12, 141, 353, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374-375, 381-384, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 05 жовтня 2018 року у цій справі в оскаржуємій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови у цій справі апеляційним судом складений 27.11.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.