АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Харків

Справа № 635/4503/17

Провадження № 22-ц/790/3045/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунова А.І., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року, ухвалене суддею Пілюгіною О.М.,-

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 без надання строку на примирення, судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивований тим, що між сторонами було укладено шлюб від якого у них є двоє малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що сімейне життя між подружжям не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, обов'язки, виховання дітей та через постійні ревнощі відповідача, у зв'язку з чим позивач перебуває у стані постійного стресу, що призвело до погіршення її здоров'я.

Вказує, що з 1 червня 2017 року спільне господарство між сторонами не ведеться, шлюбні відносини припинені, втрачені фізичні та духовні зв'язки, а збереження сім'ї суперечить їх інтересам.

Стверджує, що діти проживають разом з ОСОБА_2, який обмежує доступ позивача до них, що стало приводом для її звернення до поліції.

У запереченнях на позов відповідач зазначав, що заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки він тривалий, а причиною сварок стала зрада дружини, проте він бажає зберегти сім'ю, адже не втратив почуття любові до дружини та вважає примирення можливим.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю, шлюб між сторонами розірвано.

Рішення мотивоване тим, що позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем, на примирення не згодна, тому шлюб підлягає розірванню на підставі ст.112 СК України, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарги мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Вважає, що суд не вжив достатніх заходів для примирення подружжя, розірвання шлюбу суперечить інтересам двох малолітніх дітей, а також не було враховано тривалість сімейних відносин та конфлікту. Крім того, справу було розглянуто за відсутності відповідача, незважаючи на клопотання щодо перенесення розгляду справи із зазначенням поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 28 квітня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу виданого 28.04.2009 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, про що зроблено запис у Книзі реєстрації шлюбів за №19.

Сторони є батьками двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2.

Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено з 1 червня 2017 року, що не заперечується сторонами.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_1 стверджувала, що не бажає в подальшому підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а спільне життя між ними погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Крім того, сторонами не заперечувався факт того, що позивачзалишила сім'ю і стала проживати окремо, в той час як діти проживають разом із відповідачем і перебувають на повному його утриманні.

Тобто, суд першої інстанції вірно встановив, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить її інтересам, та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Твердження відповідача про те, що суд не вжив заходів щодо примирення сторін, є безпідставними з огляду на таке.

Згідно з статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно в процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересамодного з них чи інтересам їх дітей.

Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов'язком.

Між тим, ухвалою суду першої інстанції від 10 жовтня 2017 року, яка була залишена без змін судом апеляційної інстанції, було вжито відповідних заходів для примирення подружжя шляхом надання сторонам строк на примирення з 10.10.2017 року по 10.11.2017 року.

Оскільки, судом першої інстанції встановлено, що збереження нормальних сімейних відносин виявилося неможливим, суд дійшов вірного висновку про задоволення вимог позивача про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 16 травня 2018 року