МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №523/7027/18
Пр. №2/521/3766/18
26 листопада 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Романюк О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 Хабіб до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,
У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що 05 лютого 2017 року надав відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 8000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 05 лютого 2017 року складало 215840,00 грн. на розвиток бізнесу, на строк у шість місяців, тобто до 05 серпня 2017 року, про що відповідачка надала розписку.
Зазначив, що до теперішнього часу відповідачка борг не повернула, на прохання позивача повернути грошові кошти не реагує, а для позивача вказана сума коштів є значною та невиконання відповідачкою своїх зобовязань ставить його у скрутне матеріальне становище.
Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму боргу у розмірі 215840,00 грн. та судовий збір у розмірі 2158,40 грн.
Позивач та його представник, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 05 квітня 2018 року, в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд їх задовольнити у повному обсязі не заперечували проти заочного розгляду справи, про що надали відповідну заяву (а.с. 19-21, 37).
Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час і місце слухання справи повідомлялась судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомила (а.с. 35, 36).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідачки та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділами 1 та 3 Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що 05 лютого 2017 року позивач надав відповідачці у борг грошові кошти у розмірі 8000,00 доларів США на розвиток бізнесу, а відповідачка зобовязалась їх повернути без нарахування відсотків протягом шести місяців, що підтверджується оригіналом розписки від 05 лютого 2017 року (а.с. 38).
Встановлено, що позивач свої зобовязання за договором позики виконав та передав відповідачці у борг кошти в сумі 8000,00 доларів США.
Судом встановлено, що сума боргу становить 8000,00 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 05 лютого 2017 року складає 215840,00 грн., які на даний час відповідачкою не повернуті та від виконання зобовязань за договором позики вона ухиляється.
Строк повернення відповідачкою коштів за договором позики настав 05 серпня 2017 року.
Будь-яких доказів виконання відповідачкою своїх зобовязань, згідно умов договору, та які передбачені ст. 545 ЦК України, матеріали справи не містять.
Розписку від 05 лютого 2017 року з переліком суттєвих умов договору суд вважає як таку, що засвідчує виконання сторонами вимог закону щодо укладення договору позики у письмовій формі.
Крім того, наявність розписки у позивача є доказом факту невиконання грошових зобовязань з боку відповідачки.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути борг позикодавцю в установлений строк.
Згідно ч. 2 ст. 1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Суд вважає доведеним факт отримання відповідачкою від позивача коштів у сумі 8000,00 доларів США, а також той факт, що борг на момент розгляду справи нею не повернуто у встановлений договором термін, розписка до цього часу знаходиться у позикодавця.
Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 215840,00 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідачкою до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
Своїм правом бути присутньою у судових засіданнях відповідачка також розпорядилась на свій розсуд.
Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2158,40 грн., який підлягає стягненню з відповідачки (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 526, 610, 1046, 1047, 1049, ч. 2 ст. 1051ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 Хабіб до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ №484606, виданий 08 серпня 2007 року Суворовським РВ м. Одеси, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 Хабіб, ІНФОРМАЦІЯ_3, суму боргуу розмірі 215840 (двісті пятнадцять тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ №484606, виданий 08 серпня 2007 року Суворовським РВ м. Одеси, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 Хабіб, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 2158 (дві тисячі сто пятдесят вісім) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду складено 26 листопада 2018 року.
Суддя: О.М. Сегеда