Справа № 500/5756/16-ц
Провадження № 2/500/842/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5,

ОСОБА_6

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_7

про

визнання недійсним договору дарування, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння

та зустрічним позовом

ОСОБА_5

до

ОСОБА_6,

ОСОБА_4

про

визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на частину житлового будинку

В С Т А Н О В И В:

Позивач в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача звернувся із заявою про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та витребування майна із чужого незаконного володіння та пояснив, що ОСОБА_5 у виконання боргових зобов?язань своєї доньки ОСОБА_8 щодо отримання від ОСОБА_9 19000 євро уклала 23 березня 2011 року договір дарування належної їй на праві власності 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1. Разом із тим договір укладався під забезпечення боргу, сторони здійснювали користування будинком, гроші повернуті, у зв?язку із чим договір є удаваним та просить визнати його недійсним.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти позовних вимог не заперечують та підтвердили обставини, що викладені позивачем.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не з?явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Окрім вказаного ОСОБА_5 звернулась із зустрічним позовом на пояснила, що за результатами укладення договору дарування вона продовжувала користуватись квартирою, гроші позички повернуті, у зв?язку із чим просить визнати договір дарування недійсним у зв?язку з його удаваністю та просить визнати за нею право власності на 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1 у наявності приміщень, які визначені свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за №1 від 04 січня 2006 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету ізмаїльської міської ради за № 1844 від 22 грудня 2005 року. Також просить скасувати заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 11 травня 2017 року. З урахуванням визнаних сторонами обставин просить не розподіляти понесені нею судові витрати.

Відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечують та визнали доведеними вказані обставини.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за №1 від 04 січня 2006 року, яке видано на підставі рішення виконавчого комітету ізмаїльської міської ради за № 1844 від 22 грудня 2005 року підтверджене право власності ОСОБА_5 на 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1 у наявності приміщень: із літ. «А» приміщень №2,3,4,6 житлові, №5,7 коридор, №8 кухня, №9 санвузол, № 10 котельна загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., 1/2 частка сараю літ. «Б», сарай літ «В».

Окрім вказаного за договором дарування земельної ділянки від 26 травня 2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками земельної ділянки за адресою вказаного будинку площею 0,0315 гектарів в межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, у зв?язку із чим виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №927790 на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за №1354-IV від 13 грудня 2005 року.

За договором дарування від 23 березня 2011 року ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 належні їй 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1 у наявності приміщень: із літ. «А» приміщень №2,3,4,6 житлові, №5,7 коридор, №8 кухня, №9 санвузол, № 10 котельна загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., 1/2 частка сараю літ. «Б», сарай літ «В».

Разом із тим сторони визнали, що вказаний договір був укладений у забезпечення договору позички від 23 березня 2011 року між ОСОБА_8 щодо отримання від ОСОБА_9 19000 євро., текст якої підтверджений розпискою, оригінал якої в судовому засіданні сторони не оскаржують.

Долученою до матеріалів справи документацією підтверджені обставини того, що квартира не була передана обдарованій особі, дарувальник оплачувала комунальні послуги, проти чого сторони не заперечують та визнають доведеною обставиною.

Таким чином між сторонами був укладений договір позички, передбачений ст. 827, 828 ЦК України.

Вказані обставини є такими, що відповідно до вимог ст. 215, 229 ЦК України є підставою для визнання договору недійсним з правовими наслідками удаваного правочину, передбаченого ст. 235 ЦК України.

Розпискою від 23 листопада 2018 року підтверджене повернення від ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 предмету позички 19000 євро, що у свою чергу підставою для визнання за ОСОБА_5 право власності на 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області.

Таким чином грошові зобов?язання виконані у порядку, передбаченому ст. 526 ЦК України.

Вказані обставини є підставою у порядку, передбаченому ст. 158 ЦПК України для скасування заходів забезпечення позову ухвалою суду від 11 травня 2017 року.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування від 23 березня 2011 року, за яким ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 належні їй 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1 у наявності приміщень: із літ. «А» приміщень №2,3,4,6 житлові, №5,7 коридор, №8 кухня, №9 санвузол, № 10 котельна загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., 1/2 частка сараю літ. «Б», сарай літ «В».

Визнати право власності ОСОБА_5 на 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області, які складають квартиру №1 у наявності приміщень: із літ. «А» приміщень №2,3,4,6 житлові, №5,7 коридор, №8 кухня, №9 санвузол, № 10 котельна загальною площею 94,5 кв.м., житлова площа 50,9 кв.м., 1/2 частка сараю літ. «Б», сарай літ «В».

Скасувати заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 11 травня 2017 року щодо накладення арешту на 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями №43 по вул. Осипенко м. Ізмаїла Одеської області.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_10