Справа № 301/909/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Посилається на те, що 19 травня 1971 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в м. Іршава, вул. Першотравнева, 35 Іршавського району Закарпатської області. За життя спадкодавець заповіту не залишила. Батько позивачки ОСОБА_4 прийняв спадщину за померлою бабусею, так як вступив в управління та володіння спадковим майном, однак він помер 27.02.2007 року. Позивачка на день смерті батька була зареєстрована та проживала у спадковому будинку. Відповідачка ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні. При зверненні до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно.

Відповідно до висновку про реєстрацію домоволодіння від 27.02.1952 року Ѕ частина спадкового будинку, розташованого за адресою: м. Іршава, вул. Першотравнева, 35 належала при житті ОСОБА_3, а інша Ѕ частина спадкового будинку - чоловіку спадкодавця ОСОБА_5, який помер у 1945 році, у звязку з чим ОСОБА_3 набула право власності на його частину будинку в порядку спадкування. Оригінал свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно, що видане 20.08.1952 року згідно рішення Іршавського міськвиконкому №392 від 27.09.1952 року, на даний час втрачено.

За обставин відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна. Просила позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути в її відсутність (а.с. 29).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, а подала заяву, якою позов визнала, не заперечувала проти визнання права власності за позивачкою, справу просила розглянути в її відсутність (а.с. 30).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 19 травня 1971 року померла бабуся позивачки ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ №242715 від 09.03.2018 року (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в м. Іршава, вул. Першотравнева, 35 Іршавського району Закарпатської області.

Відповідно до висновку про реєстрацію домоволодіння від 27.02.1952 року (а.с. 17-18) Ѕ частина спадкового будинку, розташованого за адресою: м. Іршава, вул. Першотравнева, 35 належала при житті ОСОБА_3, а інша Ѕ частина спадкового будинку - чоловіку спадкодавця ОСОБА_5, який помер у 1945 році, у звязку з чим ОСОБА_3 набула право власності на його частину будинку в порядку спадкування. Оригінал свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно, що видане 20.08.1952 року згідно рішення Іршавського міськвиконкому №392 від 27.09.1952 року, на даний час втрачено.

При житті спадкодавець заповіту не залишила. Після смерті бабусі спадщину прийняв батько позивачки ОСОБА_4, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Батько ОСОБА_4 помер 27.02.2007 року (а.с. 7). Позивачка є онукою покійної ОСОБА_3, прийняла спадщину за спадкодавцем, постійно проживала у спадковому будинку, користувалася рухомим майном та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Відповідачка ОСОБА_2 на спадкове майно не претендує. Спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на обовязку частку у спадщині, не має.

За життя спадкодавцем не було проведено державної реєстрації нерухомого майна.

У відповідності до ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 548 та 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд, -

Р І Ш И В :

ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок та надвірні споруди, що розташовані за адресою: м. Іршава, вул. Першотравнева, №35 Іршавського району Закарпатської області, в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар