Ухвала

7 березня 2018 року

м. Київ

справа № 496/1158/16-ц

провадження № 61-10959ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року, ухвалу та постанову апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна інспекція сільського господарства в Одеській області, про визнання протиправними та скасування свідоцтв про реєстрацію машин - тракторів та зернозбирального комбайна,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року, ухвалу та постанову апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування ухвалиапеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні його заяви про зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України в редакції Кодексу на час постановлення ухвали апеляційного суду, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядкуухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ухвала про відмову в зупиненні провадження у справі відсутня в переліку, визначеному пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України, тобто вона не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року про відмову в зупиненні провадження у справі.

Щодо оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року, суд зазначає наступне.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень першої та апеляційної інстанцій, в обґрунтування якого зазначено, що строк на касаційне оскарження пропущено в зв'язку з отриманням копії постанови апеляційного суду 4 січня 2018 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин, що підтверджується відповідними доказами, а саме копією розписки про отримання постанови апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року 4 січня 2018 року.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі неправильно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Верховного Суду України. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, заявник у касаційній скарзі невірно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Окрім цього, відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка подає касаційну скаргу, її місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначила свій поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта, та адресу електронної пошти, за наявності.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року і передати справу для продовження розгляду до апеляційного суду Одеської області, що не узгоджується із вимогами статті 409 ЦПК України.

У скарзі також не обґрунтовано, в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, як це передбачено пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги у відповідності до положень статті 409 ЦПК України, а також зазначити, в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, надавши її копії та додані до неї матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник до касаційної скарги додала квитанцію № 0.0.948407145.1 від 24 січня 2018 року про сплату судового збору в розмірі 1 280 грн 00 коп. за платіжними реквізитами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що не є підтвердженням сплати судового збору за касаційну скаргу, яка подається до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 1 378 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 102 грн 40 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату у встановленому розмірі.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 19 грудня 2017 рокузалишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко