Справа № 357/5434/17
У Х В А Л А

30 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква подання старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 звернулась до суду із поданням про привід боржника ОСОБА_2, мотивуючи тим, що у Білоцерківському МВ ДВС ГТ УЮ у Київській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2017 року за №2/357/2487/17 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в сумі 20 400,00 грн. 19.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 01.02.2018 року та 27.02.2018 року здійснено вихід на дільницю, однак двері ніхто не відчинив. 30.03.2018 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику ОСОБА_2 зявитись до виконавця 11.04.2018 року, яку останнім не виконано. Оскільки боржник злісно ухиляється від виконання рішення суду державний виконавець просив суд зобовязати орган національної поліції України здійснити привід боржника до виконавця, а саме подання розглянути без участі представника ДВС.

Оглянувши та дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що 10 серпня 2017 року Білоцерківським міськрайонним судом ухвалено у справі №357/5434/17, 2/357/2487/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 20 березня 2017 року в розмірі 18 800,00 грн. та 640,00 грн. судового збору, а разом 20 400,00 грн.

19.09.2017 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУ УЮ у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

01.02.2018 року державним виконавцем та стягувачем здійснено вихід за адресою боржника, однак двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний Акт.

27.02.2018 року державним виконавцем та стягувачем здійснено вихід за адресою боржника: АДРЕСА_1, однак двері ніхто не відчинив, про що складено відповідний Акт.

30.03.2018 року державним виконавцем складено та направлено вимогу боржнику ОСОБА_2 зявитись до виконавця 11.04.2018 року о 15;30 год., однак останній цю вимогу не отримав, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вказані обставини стали підставою для виконавця звернутися до суду із даним поданням.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення подання суд виходить з наступного.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано у Розділі VI ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з п. 14 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 26 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровью державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Як встановлено судом, 19.09.2017 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУ УЮ у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем не надано суду доказів належного повідомлення боржника ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження. До подання не долучено копії зворотного повідомлення про вручення вказаної постанови боржнику або про відмову боржника отримати цю постанову чи повернення поштового відправлення до відділу ДВС з певних причин.

Таким чином, суду не надано доказів того, що божнику ОСОБА_2 відомо про початок примусового виконання судового рішення, а відтак, що він знає про свої обовязки, як боржника у виконавчому провадженні.

Акт державного виконавця від 01.02.2018 року не містить відомостей про адресу за якою було здійснено вихід державного виконавця, а Акту від 27.02.2017 року не достатньо для висновку про не проживання боржника за адресою вказаному у виконавчому документі.

Вимога державного виконавця від 30.03.2018 року зявитись ОСОБА_2 до ДВС 11.04.2018 року о 15:30 хв. не була вручена боржнику, тому останнім не виконана.

В той же час, у період з квітня 2018 року по 22 травня 2018 року, дату звернення до суду з даним поданням, відсутні докази про вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій.

Встановлені обставини не дають суду дійти висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином викликався державним виконавцем, але не зявлявся без поважних причин, тому звернення державного виконавця до суду з даним поданням є передчасним.

Враховуючи відсутність доказів злісного ухиляння боржника від виконання судового рішення, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючисьст. 438 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

СуддяОСОБА_4