Ухвала

18 травня 2018 року

м. Київ

справа № 235/5999/17

провадження № 61-23879ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада

2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 01 березня

2018 року у справі за поданням державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Телебачення Капрі», публічне акціонерне товариство

«ДТЕК Донецькобленерго», філія «Красноармійський Авто-Центр» публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто», про примусове проникнення до іншого володіння особи,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Донецькій області Василенко В. О. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до іншого володіння особи - трансформаторної підстанції, розташованої за адресою: м. Покровськ, Донецької області, вул. Захисників України, буд. № 4 для повного та своєчасного виконання наказу від 12 червня

2017 року № 905/616/17, виданого Господарським судом Донецької області про зобов'язання публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» негайно поновити постачання електричної енергії за договором від 28 вересня 20015 року № 995.

Невиконання наказу Господарського суду Донецької області від 12 червня

2017 року обумовлено не допуском працівників публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до трансформаторної підстанції

СТО публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто, у зв'язку з чим державний виконавець просив зазначене вище подання задовольнити.

Ухвалою Красноарміського міськрайонного суду Донецької області

від 16 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Донецької області від 01 березня 2018 року, подання державного виконавця Красноармійського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Василенка В. О. про примусове проникнення до іншого володіння особи задоволено.

Надано дозвіл державному виконавцю на примусове проникнення до приміщення трансформаторної підстанції за адресою: м. Покровськ, Донецької області,

вул. Захисників України, буд. 4 для повного та своєчасного виконання наказу

від 12 червня 2017 року № 905/616/17, виданого Господарським судом Донецької області про зобов'язання публічного акціонерного товариства

«ДТЕК Донецькобленерго» негайно поновити постачання електричної енергії за договором від 28 вересня 2005 року № 995 за власний рахунок.

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» на зазначені судові рішення,

вякій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до іншого володіння особи відмовити повністю.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, враховуючи наступне.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення ухвалені у справі щодо примусового проникнення до іншого володіння особи.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та такою, що підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України та пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна є справа в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Вирішуючи питання про прийнятність касаційної скарги до свого провадження, Верховний Суд також не убачає випадків, зазначених у наведеній нормі процесуального закону, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи, що публічне акціонерне товариство «Донецьк-Авто» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

За змістом пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Зважаючи на викладене та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 01 березня 2018 року у справі за поданням державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Телебачення Капрі», публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», філія «Красноармійський Авто-Центр» публічного акціонерного товариства «Донецьк-Авто» про примусове проникнення до іншого володіння особи.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик