Справа № 456/3827/15-ц
Провадження № 6/456/113/2018
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2018 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1.

за участю секретаря Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням, у якому просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області у нього як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження 55727966 з виконання виконавчого листа № 456/3827/15-ц виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 21.12.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 27.06.2007 року у розмірі 122732,12 дол. США, що у еквіваленті за курсом 21,71 становить 2664514,41 грн..

Боржник, добровільно рішення суду не виконує, на виклик до державного виконавця не з»являється, про причини неявки не повідомляє. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Тривале невиконання боржником рішення суду свідчить про ухилення останнього від виконання зобов»язань, покладених на нього. Отже, наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобов»язань, покладених на неї вищезгаданим виконавчим документом, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Стверджує, що боржнику скеровувалися виклики для явки у Стрийський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Львівській області, для надання пояснення за невиконання рішень суду, однак боржник на виклики не являлася, рішення суду не виконує та ігнорує. А тому просить подання задоволити.

Державний виконавець Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Однак, подав до суду заяву у якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, подання підтримує та просить таке задоволити.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його

виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом встановлено, що у відділі державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції на виконанні перебуває виконавче провадження провадження 55727966 з виконання виконавчого листа № 456/3827/15-ц виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 21.12.2017 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором від 27.06.2007 року у розмірі 122732,12 дол. США, що у еквіваленті за курсом 21,71 становить 2664514,41 грн..

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта від 21.05.2018р. вбачається, що державним реєстратором накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_5, а саме 1/6 частина квартири по вул. Добрівлянська, 33/64 в м. Стрий Львівської області та 1/6 частини квартири по вул. С.Стрільців, 10б/51 в. м. Стрий Львівської області.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби № 09-20-12/8851 від 21.05.2018р. відомостей про перетинання державного кордону України з дати виконавчого листа ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних не виявлено. Також, вказане підтверджується листом прикордонної служби № 09-20-11/1777 від 16.04.2018р., з якого вбачається, що відомостей про перетинання державного кордону ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних не виявлено.

Згідно копії паспорта серія КС 940714, вбачається що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є одна і та ж особа, тобто остання змінила прізвище з «Снігур» на «Стройвонс».

Згідно пояснень від 27.02.2018р. наданих боржником ОСОБА_6, остання зобов»язується погашати заборгованість згідно виконавчого листа № 456/3827/15-ц від 21.12.2017р. в сумі 2664514,41 грн.. Про невиконання зобов»язання попереджена.

Як на підставу обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, державний виконавець у поданні вказує наявність у неї невиконаних зобовязань, покладених на неї виконавчим документом.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і в»їзду в Україну громадян України, громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обов»язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України ґрунтується лише на запитах та відповідях реєструючих органів. Будь-які письмові докази того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Згідно матеріалів подання, боржник явилася до державного виконавця тільки один раз 27.02.2018р., однак в подальшому державним виконавцем не повідомлося боржника належним чином про її обов»язкову явку до державного виконавця, для вирішення питання сплати заборгованості. Тобто, в матеріалах справи немає рекомендованих листів з повідомленням про виклик ОСОБА_2 до державного виконавця.

Також, державним виконавцем не зроблено запитів до відповідних реєструючих органів, а саме Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Територіального сервісного центру, Держземагенства у Стрийському районі Львівської області, чи отримує боржник будь-які доходи, чи є офіційно працевлаштована, чи має у власності транспортні засоби чи земельні ділянки.

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на майно боржника накладено арешт, а саме на 1/6 частини квартири по вул. Добрівлянська, 33/64 в м. Стрий Львівської області та 1/6 частини квартири по вул. С.Стрільців, 10б/51 в. м. Стрий Львівської області. Тобто, державний виконавець може у встановленому законом порядку звернути стягнення на вказане майно та частково погасити існуючу заборгованість.

Крім того, згідно даних матеріалів подання, державним виконавцем з травня 2018р. по день подачі до суду вказаного подання, не вчинено жодних дій для виконання виконавчого провадження.

Суду не надано даних чи боржник за обліками ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Тобто, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що вона вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у неї є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від неї об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення, тобто наявність реальної можливості виконати зобов»язання. Однак, подання державного виконавця, а також документи додані до нього не містять будь-яких обґрунтованих доказів, саме умисного ухилення божника від виконання покладених на неї рішенням суду зобов»язань.

Зазначені матеріали свідчать про факт наявності зобов»язань у боржника, однак не про факт ухилення останнього від виконання рішення суду.

Окрм того, слід зазначити, що державним виконавцем не вживалися заходи щодо проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, також виконавець не зверталася до суду з поданням про розшук боржника. Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у випадку неявки боржника без поважних причин на виклики державного виконавця, останній повинен виносити постанову про його привід через органи Національної поліції.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку не має підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд

захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі ст.6 Закону України „Про порядок виїзду і в»їзду в Україну громадян України», ст.19 Закону України „Про державну прикордонну службу України» та керуючись ст. 431, 441 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом пятнадцять днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1