Справа № 2-2957/06
№ 4-с/183/14/18

У Х В А Л А
04 квітня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря Дем`яненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суд скаргу ОСОБА_1 на рішення у постанові та постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілого Ростислава Савелійовича, боржник 194 Понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту,-
07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:
1.визнати рішення старшого державного виконавця Погорілого Р.С. з відкладення проведення виконавчих дій неправомірним, незаконним, таким що не відповідає нормі Закону України «Про виконавче провадження»;
2.скасувати постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілого Ростислава Савелійовича від 28.02.2018 року про відкладення проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 25829695.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначає, що 02 березня 2018 року ним отримано рекомендованого листа з копією постанови державного виконавця Погорілого Р.С. від 28.02.2018 року у виконавчому провадженні № 25829695 Про відкладення проведення виконавчих дій до 14 березня 2018 року. Підставою для прийняття такого рішення була заява боржника - 194 Понтонно-мостового загону (в/ НОМЕР_1 ) з повідомленням про можливість виконання судового рішення після закінчення опалювального сезону.
ОСОБА_1 вважає, що для прийняття рішення про відкладення проведення виконавчих дій у державного виконавця не було законних підстав за нормами обох Законів України «Про виконавче провадження» (в редакції № 606-X1V від 21.04.1999 та в редакції № 1404-VIII від 02.06.2016). Крім того, відповідно доч.6 та 7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про виконавче провадження №1404 та правової позиції у постанові Вищого господарського суду України від 23.08.2017 року по справі № 914/1220/14, до події завершення виконавчого провадження, яке було відкрито до набрання чинності останнім ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавчі дії проводяться відповідно до норм попереднього ЗУ «Про виконавче провадження».
Внаслідок ухвалення оскаржуваної постанови, за відсутності об`єктивних обставин для відкладення проведення виконавчих дій, державним виконавцем було порушено права стягувача на своєчасне виконання рішення, а також не виконано ч.2 ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
03 березня 2018 року ОСОБА_1 подано скаргу до начальника Новомосковського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області на постанову державного виконавця від 28.02.2018 року, з повідомленням про строк виконання судового рішення у часі, за якою повинно прийматися рішення про відстрочку виконання судових рішень, оскільки відкладення, як процесуальний захід на короткостроковий період, не вирішує питання відтермінування виконання судового рішення на тривалий строк, який обумовлюється існуванням юридичних обмежень при проведення ремонтно-будівельних робіт (юридичні обмеження), які не потребують окремого доказування, задля необхідності застосування норм відстрочки виконання судового рішення.
ОСОБА_1 наполягає на тому, що у виконавчому провадження № 25829695 не існує обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій державного виконавця, внаслідок яких сторони були позбавлені можливості скористатися наданими Закон правами, оскільки сторони виконавчого провадження на місці, стихійного лиха немає, а інших незалежних обставин саме для процедури відкладення на стислий строк у постанові державного виконавця не наведені. На цьому етапі, в цьому виконавчому провадженні мова йде не про виконавчі дії, які проводяться суто державним виконавцем, а про можливість добровільного виконання судового рішення боржником у часі, який повідомив державний виконавець про цю можливість виконання судового рішення не раніше закінчення опалювального сезону.
За ДБН та Законом України «Про Житлово-комунальне господарство» такі роботі як поклейка шпалер, штукатурні роботи та окремі види інших робіт не можуть проводитися при низьких температурах у приміщеннях, в тому числі в міжопалювальний період.
Обставини, що викладені у заяві боржника від 28.02.2018 року (які вбачаються за змістом оскаржуваної постанови) підпадають виключно під дію чинності ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606 та частково під дію ч.1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження № 1404, оскільки зазначені обставини відповідають саме питанню відстрочки виконання судового рішення, тому що з боку боржника (у заяві) та стягувача не йдеться про позбавлення їх можливості скористатися наданими правами, а подія відкладення проведення виконавчих дій є нікчемною, оскільки не вирішує питання виконання судового рішення до закінчення опалювального сезону, про що боржник повідомив державного виконавця у своїй заяві.
За таких обставин скаржник вважає, що рішення державного виконавця у постанові від 28.02.2018 року підлягає визнанню неправомірним, в недотриманні вимог ч.1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» № 606, а вказана постанова підлягає скасуванню, як незаконна, та така, винесена з порушенням зазначених Законів.
Також ОСОБА_1 у своїй скарзі зазначив, що боржник жодним чином, будь-якими обставинами у виконавчому провадженні, діями чи бездіяльністю, рішеннями учасників виконавчого провадження не позбавлений можливості скористатися наданим йому Законом правом звернутися до суду з приводу встановлення відстрочки виконання судового рішення.
Системний аналіз випадку надання боржником державному виконавцю заяви від 28.02.2018 року з вимогою відкладення проведення виконавчих дій, у співвідношення з нормами ЗУ «Про виконавче провадження» щодо відкладення проведення виконавчих дій і відстрочення виконання судового рішення, свідчить що державним виконавцем було безпідставно обрано винесення неправомірного рішення про відкладення проведення виконавчих дій та останнім не було виконано функції належної кваліфікації вимог боржника наведених у заяві на їх відповідність нормам закону, в умовах коли боржником заявлені завідомо неправомірні вимоги з відкладення виконавчих дій, в той час коли для заявлення такої вимоги в боржника не існувало належних обставин, а ті що наведені боржником підпадають за обома Законами України «Про виконавче провадження» виключно під дію норми про відстрочення виконання судового рішення.
Зазначені обставини стали підставою для звернення заявника зі скаргою до суду.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, у своєму клопотанні просив суд розглянути справу за його скаргою без його участі.
Старший державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілий Р.С. в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу ОСОБА_1 без його участі.
Боржник 194 Понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту в судове засідання не з`явився.
Розглянувши скаргу та подані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.07.2008 року 194-го понтонно-мостовий загону Державної спеціальної служби транспорту зобов`язаний провести ремонт житлового та нежитлового приміщення, а також заміну санітарно-технічного обладнання, системи опалення та водопостачання труб квартири АДРЕСА_1 та провести перерахунок оплати за фактично надані комунальні послуги.
Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілим Ростиславом Савелійовичем винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 25829695 (щодо виконавчого листа № 2-2957/06 виданого 23.11.2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області, щодо зобов`язання 194-го понтонно-мостовий загону Державної спеціальної служби транспорту зобов`язаний провести ремонт житлового та нежитлового приміщення, а також заміну санітарно-технічного обладнання, системи опалення та водопостачання труб квартири АДРЕСА_1 та провести перерахунок оплати за фактично надані комунальні послуги), до 14 березня 2018 року.

Згідно зазначеної постанови 28.02.2018 року до Новомосковського МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від в/ч НОМЕР_2 надійшла заява про відкладення проведення виконавчих дій, оскільки ОСОБА_1 на неодноразові звернення посадових осіб в/ч НОМЕР_3 щодо надання можливості доступу до квартири АДРЕСА_1 для проведення робіт направлених на виконання рішення суду, в письмовій формі повідомив про можливість надання доступу до вказаної квартири після закінчення опалювального сезону 2018 року.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушені їх права чи свободи.

Вирішуючи питання по суті заявленої скарги, суд виходить з того, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року набрав чинності 05 жовтня 2016 року ( ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону). До 04 жовтня 2016 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-XIV із змінами та доповненнями.

Посилання стягувача на те, що до правовідносин, що виникли між сторонами, повинен застосовуватися Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла до 05 жовтня 2016 року нічим не обґрунтована, оскільки статтею 1 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» цей Закон набирає чинності одночасно з набранням чинності Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», крім статей 8, 9 та положень, що стосуються діяльності приватних виконавців, які вводяться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, а ст. 2 цього ж розділу визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом Закон України "Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999 р., № 24, ст. 207 із наступними змінами), крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Частиною 3 статті 2 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Виконання рішення є завершальною стадією процесуальної дії, яка регулюється спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», а тому до прав та обов`язків учасників цивільного процесу не може бути застосований закон, який втратив чинність.

У відповідності до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.
Суду надано копію заяви боржника, датовану за вихідним номером 137 від 26.02.2018 року та зареєстровану у відділі ДВС 28 лютого 2018 року за вхідним номером 3296/13.26-29/14, у якій представник боржника повідомляє, що проведення ремонтних робіт у квартирі стягувача не можливе, оскільки військова частина неодноразово зверталася з проханням до ОСОБА_1 погодити дату, коли посадовими особами частини можливо буде здійснити монтаж радіаторів опалення у квартирі ОСОБА_1 , на що останній конкретної відповіді не надав. Згідно останньої відповіді ОСОБА_1 будь-які ремонтні роботи у квартирі вважає за необхідне проводити в неопалювальний період, в зв`язку з чим боржник у виконавчому провадженні просить відкласти виконання рішення суду на строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».
Про неможливість виконання ремонтних робіт у квартирі в опалювальний період посилається і ОСОБА_1 у своїй скарзі.
28 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу ДВС Погорілим Р.С. відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду , на підставі ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».
Останнім 10 робочим днем, на який можливе відкладення виконавчих дій у виконавчому провадженні є 15 березня 2018 року.
Скарга подана ОСОБА_1 07 березня 2018 року та призначена до розгляду на 04 квітня 2018 року.
Отже на момент розгляду скарги в суді строк дії постанови про відкладення виконавчих дій сплинув.
У відповідності до ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Як зазначалося вище, виконання рішення є завершальною стадією процесуальної дії, яка регулюється спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд позбавлений можливості скасувати постанову державного виконавця від 28.02.2018 року, в зв`язку з закінченням строку її дії (строку, встановленого ст.. 32 Законоу України «Про виконавче провадження».

Всі інші питання, порушені у скарзі ОСОБА_1 щодо спонукання державного виконавця чи боржника до вчинення дій, визначених ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути предметом розгляду скарги по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення у постанові та постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області Погорілого Ростислава Савелійовича, боржник 194 Понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з моменту її оголошення.

Суддя Сорока О.В.