Справа № 569/1207/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

при секретарі Теслав А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Рівненського міського суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, мотивуючи тим, що з відповідачем спільне життя не склалося, збереження шлюбу неможливе, фактично сімейні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить суд стягнути з відповідача аліменти на власне утримання в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, та понесені нею судові витрати по справі. Позивач просить суд після розлучення дитину залишити проживати разом з матірю, та залишити її прізвище без змін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з мотивів які в ньому наведені.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував щодо розірванні шлюбу, та стовно залишення малолітнього сина ОСОБА_4 проживати з матір»ю, також не заперечив проти стягнення аліментів на утримання дитини, однак не погодився з розміром аліментів, які позивач просить стягувати на своє утримання, визнав частково в розмірі 1000 грн., мотивуючи тим, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, однак не спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, у зазначеному нею розмірі. Просив не стягувати з нього судовий збір, оскільки кошти на його сплату надавав позивачці він.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія І-ГЮ №101122, виданого 03 жовтня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 03 жовтня 2014 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_2, дружині ОСОБА_2.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і мають бажання розлучитися. Спору відносно місця проживання дитини не має, оскільки відповідач не заперечує, то суд приходить до переконання, що малолітню дитину слід залишити проживати разом із матірю дитини.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За час перебування в шлюбі у позивача та відповідача народилася спільна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серія І-ГЮ №258543 виданого 09 червня 2016 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №1492.

Як встановлено у судовому засіданні малолітня дитина проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від позивача та дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а саме на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 07 червня 2016 року, в розмірі ? - однієї четвертої частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат та наявність у відповідача іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 26 січня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно працює, інших аліментних зобов'язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1000 грн. щомісячно. Тому в даній частині позовна вимога підлягає задоволенню частково.

Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати повязані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 112, 113, 180-184, 191Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 03 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 1523.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити ОСОБА_2.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на її ж утримання, в твердому грошовому розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до 06 червня 2019 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 26 січня 2018 року по 25 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 ідентифікаційний номер НОМЕР_1

Повний текст рішення виготовлено 15 березня 2018 року.

Суддя Рівненського міського суду І.О.Гордійчук