АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 766/9651/17
Номер провадження 22-ц/791/742/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.(суддя-доповідач),

Суддів: Вейтас І.В.,

Кузнєцової О.А.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Прохоренко В.В., про повернення заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 476 640,00 грн. на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ухвалити рішення про щомісячне стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 500 доларів США, що за курсом НБУ на день подання позовної заяви еквівалентно 13000,00грн., до досягнення дитиною 18 річного віку, з урахуванням індексу інфляції та зростання або зменшення курсу іноземної валюти, саме долару США.

22 лютого 2018 року позивачем подано заяву про забезпечення позову по справі шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачу, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу від 26 лютого 2018 року скасувати та постановити нову, якою забезпечити позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачу.

Заслухавши доповідача, дослідивши виділені матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначені вимоги щодо форми і змісту заяви про забезпечення позову.

Вказаною нормою права передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішивши питання про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, зокрема, заявником не конкретизовано майно, на яке вона просить накласти арешт, не зазначено ціну позову та пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Направлені на адресу суду апеляційної інстанції виділені матеріали свідчать, що заява позивача про забезпечення позову від 22 лютого 2018 року не містила відомостей, передбачених п.4-6 ч.1 ст.151 ЦПК України, про що зазначив суддя в оскаржуваній ухвалі.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в заяві від 22 лютого 2018 року наявні відомості про належне відповідачу ОСОБА_2, громадянину Ізраїлю, майно, на яке позивач просила накласти арешт, не відповідають дійсності, а тому є неприйнятними (а.с.22).

Скарга містить неодноразові посилання про відмову суду у задоволенні заяви про забезпечення позову, що також не відповідає дійсності, оскільки зазначене процесуальне питання судом не вирішувалося, а отже, не є предметом апеляційного розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду про повернення заяви про забезпечення позову не спростовують.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали судді від 26 лютого 2018 року, її відповідність вимогам цивільного процесуального законодавства та відсутність правових підстав для її скасування.

Матеріали справи свідчать, що 15 березня 2018 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову по справі, в якій обґрунтувала заявлені вимоги та вказала належне відповідачу майно в Україні, за рахунок якого може бути забезпечений позов.

Ухвалою судді від 16 березня 2018 року заява позивача про забезпечення позову задоволена частково, з урахування заявлених позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 151, 153, 368, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: І.В. Вейтас

О.А. Кузнєцова