Справа № 766/8656/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

при секретарі Найдишак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2017 року, укладеного між позивачем та відповідачем, позивачу належить квартира №6, яка розташована по вул.Кутузова, буд.2 у м.Херсоні. Після укладення договору купівлі-продажу продавець ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 ключі від квартири, забрав всі речі і в квартирі не проживає. Але, до теперішнього часу відповідач не знався з реєстраційного обліку. Перебування ОСОБА_2 на реєстраційному обліку у квартирі чинить позивачу перешкоди у розпорядженні власністю, крім того, ОСОБА_1 вимушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований у вищезазначеній квартирі, але при цьому квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, належних йому речей у квартирі не має, тому позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №6, яка розташована по вул.Кутузова, буд.2 у м.Херсоні.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

Позивач та відповідач у судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.05.2017 року ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87448253 від 18.05.2017 року ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2017 року, належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 18.05.2017 року №280, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача ОСОБА_1 та вона не надавала згоди користуватися належним їй на праві власності приміщенням квартири.

Отже, право користування членів сім'ї власника будинку кореспондується та є похідним від права власності на будинок попереднього власника.

Таким чином, з моменту реєстрації договору купівлі-продажу від 18.05.2017 року право власності ОСОБА_2 припинилося, відповідно, припинилося право користування не тільки самого власника, а й усіх членів його сім'ї, та виникло у ОСОБА_1, яка в свою чергу не надавала згоди на користування спірним жилим приміщенням зазначеної квартири ОСОБА_2.

Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 355 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 391 ЦК України, ст.150 Житлового кодексу Української РСР, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №6, яка розташована по вул.Кутузова, буд.2 у м.Херсоні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.І.Майдан