Провадження № 2/712/1256/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі МОГИЛА І.С.

за участю сторін:

відповідача ОСОБА_1

представників сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_5, про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом визнання незаконною та скасування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13 вересня 2017 року.Позов обґрунтовує тим, що 29 січня 2017 року померла гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті, вона 14 березня 2017 року подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7, якою було заведено спадкову справу.

23 червня 2017 року ОСОБА_5 також подала заяву про прийняття спадщини після її смерті, але до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1 у зв'язку з чим остання, на думку позивача порушуючи законодавство, також завела нову спадкову справу №37/2017.

13 вересня 2017 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1, не повідомляючи ОСОБА_5 про ОСОБА_4 як спадкоємця за заповітом і про заведення спадкової справи іншим нотаріусом, видала ОСОБА_5 постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи її, неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у звязку з відсутністю документів, які підтверджують підстави для закликання до спадкоємства за законом.

В той же час, на думку позивача нотаріус мала повернути заяву ОСОБА_5 у звязку із заведенням спадкової справи іншим нотаріусом. Після цього ОСОБА_5, використовуючи постанову нотаріуса про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, ініціювала у судах міста Черкаси декілька цивільних позовів до ОСОБА_4, а також заяв про встановлення юридичних фактів, з метою визнати за собою право власності на спадкове майно.

У відзиві на позов відповідач приватний нотаріус ОСОБА_1 позов не визнала з тих підстав, що заява ОСОБА_5 від 23 червня 2017 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 надійшла до неї як приватного нотаріуса поштовим звязком 01 липня 2017 року. На виконання вимог підпункту 3.11 пункту З Глави 10 розділу II Порядку « Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «в цей же день вказану заяву було зареєстровано у журналі вхідної кореспонденції за вх. №984/02-14 та книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №85. Відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 глави 10 розділу II Порядку 01 липня 2017 року приватним нотаріусом здійснено перевірки інформації за даними Спадкового реєстру та встановлено відсутність заповіту, відсутність відкритої спадкової справи, спадкового договору, складеного спадкодавцем щодо померлої ОСОБА_6, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №48258364, 482587369, копії яких було надано суду. Вказаними інформаціями підтверджено відсутність заведеної спадкової справи після ОСОБА_6. Вважає, що не мала жодних законних підстав для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини, виконала свій обовязок щодо заведення спадкової справи відповідно до заяви, яка надійшла поштовим звязком. Приватним нотаріусом ОСОБА_1 не заводилась спадкова справа, а також не видавалась постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 Рімми (з двома літерами «м» ) Федорівни. Крім того, позивач ОСОБА_4 не є спадкоємицею померлої ОСОБА_6, а є спадкоємицею ОСОБА_6, після смерті якої було заведено спадкову справу приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Вважає, оскільки відсутні докази ідентифікації спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_6 як однієї і тієї ж особи (як на момент заведення приватним нотаріусом ОСОБА_1 спадкової справи після смерті ОСОБА_6, так і на момент подання позовної заяви), відсутній факт одночасного відкриття декількох спадкових справ та факт порушення прав і законних інтересів ОСОБА_4 Просила у задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначила, що в матеріалах цивільної справи подана відповідачем постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину цією ж датою від 13 вересня 2017 року, яка ніби була направлена ОСОБА_5 поштовим звязком і на якійвідсутній підпис ОСОБА_5, в якій зазначено вірно імя спадкодавцяОСОБА_6. Тобто в матеріалах даної спадкової справи містяться дві різні постанови відповідача, які суперечать одна одній і відсутній будь-який документ прийнятий відповідачем про визнання своєї помилки. До того ж, до відзиву відповідач додає третю постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5 від 13 вересня 2017 року в якій зазначає вірно імя спадкодавця ОСОБА_6, але у дана постанова містить підпис ОСОБА_5 про отримання особисто нею даної постанови у приміщенні відповідача. Проте, сама відповідач спрямувала до суду копію спадкової справи в якій містяться відомості що відповідач направляла дану постанову ОСОБА_5 поштовим звязком. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту (п.2.2 глави 10 Порядку). Такі дії відповідачем зроблено не було, а натомість була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6 за № 518/02-14 від 13.09.2017 року, яка особисто підписана нотаріусом та на якій стоїть печать нотаріуса і дана постанова особисто була отримана ОСОБА_5, про що свідчить підпис останньої, в той час як на спадкове майно ОСОБА_6 вже була заведена спадкова справа іншим нотаріусом та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 Оскаржувана постанова дала можливість ОСОБА_5 звертатись до суду з позовами щодо належності спадкового майна саме їй, в той час як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_4

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 грудня 2017 року, яку внесено до журналу судового засідання, залучено ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2018 року скасовано заочне рішення суду від 20 грудня 2017 року та призначено підготовче засідання на 03 квітня 2018 року на 15-30 год. в порядку загального провадження.

02 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 травня 2018 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 доводи позовної заяви підтримав. Додатково пояснив, що оскаржуваною постановою нотаріуса порушуються права ОСОБА_4 як спадкоємця за заповітом, оскільки нотаріус, встановивши що вже є заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6 зобовязана була повернути заяву про прийняття спадщини ОСОБА_5 Просив суд визнати незаконною (нікчемною) та скасувати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.2017 року приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1, яка була видана гр. ОСОБА_5, як така що видана неналежним нотаріусом та з порушенням норм чинного законодавства.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник третьої особи адвокат ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 29 січня 2017 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 301999 (а.с. 22).

У відповідністю зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49565675 від 23 жовтня 2017 року, 14 березня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 заведено спадкову справу № 3/2017 після смерті 29 січня 2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а 23.10.2017 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину (а.с. 7).

1 липня 2017 року до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1 засобами поштового звязку надійшла заява ОСОБА_5 від 23 червня 2017 року, викладена на нотаріальному бланку цього ж нотаріуса, відповідно до якої ОСОБА_5 приймає спадщину після смерті ОСОБА_6.

Відповідно до п. 2.2 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, перед вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна нотаріус вчиняє низку дій, які забезпечують повну охорону цього майна, зокрема, визначає місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна, його склад та місцезнаходження; перевіряє наявність спадкової справи за даними Спадкового реєстру. Якщо спадкова справа не заведена, нотаріус реєструє заяву про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна також і в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ, заводить спадкову справу і реєструє її у Спадковому реєстрі.

Згідно із пунктами 1.2-1.4 Глави 10 Порядку при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. У разі неможливості предявлення спадкоємцями свідоцтва про смерть спадкодавця нотаріус повинен витребувати від органу державної реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть спадкодавця або повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Пунктом 2.1.Глави 10 Порядку визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту (п. 2.2 глави 10 Порядку).

Між тим, як встановлено в судовому засіданні приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1 не було витребувано у заявника ОСОБА_5 свідоцтво про смерть спадкодавця чи витребувати від органу реєстрації актів цивільного стану копію актового запису про смерть ОСОБА_6, що дало б можливість встановити правильне прізвище, імя та по батькові померлої та можливість зясувати наявність уже заведеної спадкової справи, яка як зазначалось вище вже була заведена іншим приватним нотаріусом ОСОБА_7.

Дослідженими матеріалами спадкової справи, витребуваної судом у приватного нотаріуса ОСОБА_1 встановлено, що вони не містять ні свідоцтва про смерть ОСОБА_6, ні актового запису про смерть останньої органу реєстрації актів цивільного стану.

У звязку з чим, приватний нотаріус ОСОБА_1 перевіряла наявність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_6 (імя з однією буквою «м»), виходячи лише із даних зазначених в заяві про прийняття спадщини ОСОБА_5 Невірне зазначення нотаріусом імені померлої, а саме з однією літерою «м» мало наслідком надання інформації зі спадкового реєстру про відсутність заведеної спадкової справи, в той час як така справа вже була заведена іншим нотаріусом та прийнято постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю документів, які підтверджують підстави для закликання до спадкоємства за законом. При цьому, в постанові нотаріуса від 30.09.2017 року (оскаржуваній постанові) було вказано, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 розглянуто документи, в тому числі заяву ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 (Горького) у м. Черкаси, що належала на праві власності померлій 29 січня 2017 року ОСОБА_6; зазначено, що у провадженні дійсно знаходиться спадкова справа щодо майна ОСОБА_6 та відмовлено ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій 29 січня 2017 року ОСОБА_6.

У своєму відзиві на позов, відповідач вказувала, що виявивши помилку у написанні імені спадкодавця, в постанову було внесено виправлення і замість імені «Рімма», було вказано «Ріма» (з однією літерою « м»), як зазначалось у заяві поданою ОСОБА_5

Суд критично оцінює дані посилання, оскільки в судовому засіданні не спростовано факт існування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.2017 року, в якій зазначено про відмову у видачі ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті саме ОСОБА_6 (а.с. 90), яка була отримана ОСОБА_5 13 вересня 2017 року.

Отримання ОСОБА_5 постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину дало їй можливість звертатись до суду із позовними заявами до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, у звязку з чим суд вважає, що нею порушуються права ОСОБА_4, як спадкоємця за заповітом.

Так, у відповідністю із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні дві копії постанови приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 13 вересня 2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з одним і тим самим вихідним номером: на а.с. 9, в якій нотаріус зазначає правильне прізвище, імя та по-батькові спадкодавця «Зірка Рімма Федорівна», а також на а.с. 32, в якій нотаріус зазначає дані спадкодавця як «Зірка Ріма Федорівна».

Стаття 5 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріус зобовязаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Ст. 49 Закону та п. 31 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_1 не було витребувано у ОСОБА_5 свідоцтво про смерть спадкодавця, не направлено запит до органів Реєстрації актів цивільного стану щодо наявності запису про смерть ОСОБА_6, в результаті чого, за наявності відкритої спадкової справи у іншого приватного нотаріуса, винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, які підтверджують підстави для закликання до спадкоємства за законом. За таких обставин, суд вважає вказану постанову такою, що підлягає до скасування.

Що стосується вимоги позивача про визнання постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.2017 незаконною (нікчемною) суд звертає увагу на наступне.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні « № 2 від 31.01.1992 року особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому при задоволенні позову на нотаріальні дії суд має їх скасувати, зазначивши, які саме нотаріальні дії, коли і ким вчинені скасовуються. При цьому, суд не може в таких випадках замість скасування нотаріальної дії визнавати недійсними посвідчені угоди, в даному випадку позивач просить суд визнати незаконною (нікчемною) постанову нотаріуса.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а видана з порушенням вимог Закону постанова нотаріуса до скасування.

Керуючись ст. 1269 ЦК України Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 8, Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні « № 2 від 31.01.1992 року, ст.ст. 76-81, 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Скасувати постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.09.2017 року приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_1, яка була видана громадянці ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст рішення суду виготовлено 26 листопада 2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: