г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2470/16-ц
Номер провадження 2/213/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді Соловйової Л.Я.,

при секретарі Цапенко О.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду у м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів по розписці та витрат на професійну правничу допомогу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом, який в подальшому був уточнений представником позивача - ОСОБА_2, про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості в розмірі 1500 доларів США (що станом на 19.06.2017 року становить 39032,85 грн), 3% річних в розмірі 29,71 доларів США (що станом на 18.06.2017 року складає 773,05 грн.), стягнення понесених судових витрат та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначають, що між сторонами була досягнута усна домовленість про укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1. На виконання даної домовленості ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 часткову попередню оплату (аванс) в розмірі 1500 доларів США, про що є відповідна розписка. Відповідач надала позивачу можливість користуватися вказаною квартирою. Умови домовленості відповідачем не виконуються, остання позбавила позивача користуватися вказаною квартирою, від укладення договору купівлі-продажу -ухиляється. ОСОБА_1 07.10.2016 року направила відповідачу лист з вимогою укласти в семиденний строк нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири або ж повернути попередню оплату за квартиру в розмірі 1500 доларів США. ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири з позивачем не уклала, кошти не повернула. Вважають, що передана позивачем відповідачу сума в розмірі 1500 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

Розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала. Пояснила, що за усною домовленістю про продаж квартири АДРЕСА_2 вона передала відповідачці продавцю квартири 1500 доларів США. Однак, в подальшому договір купівлі-продажу квартири укладено не було. На її вимогу кошти відповідач не повернула. Просить уточнений позов задовольнити в повному обсязі. Також пояснила, що вона сплатила за послуги правничої допомоги представнику ОСОБА_2 5000 грн, які також просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав. Пояснив, що з метою подальшого укладення договору купівлі-продажу квартири - позивачем було передано відповідачу кошти в розмірі 1500 доларів США, які по суті є авансом. В подальшому покупець відмовилась від укладення договору купівлі-продажу, продавець отримані кошти не повернула. Також зазначив, що він є представником позивача на підставі договору про надання юридичної (правової) допомоги, укладеного 15.12.2016 року. Ним були надані наступні послуги: складання та подача апеляційної скарги на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.11.2016 року у даній справі, складання та подача уточненого позову, участь у судових засіданнях в Апеляційному суді Дніпропетровської області та в Інгулецькому районному суді м.Кривого Рогу з розгляду даної справи. Вартість наданих ним послуг складає 5000 грн, які позивач сплатила. Вказані кошти є судовими витратами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Просить уточнені позовні вимоги задовольнити в позовному обсязі.

Також представник позивача зазначив, що він відмовляється від виклику та допиту свідка ОСОБА_5, клопотання про допит якого було задоволено судом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в частині стягнення суми в розмірі 1500 доларів США. Підтвердила, що отримала кошти від позивача в рахунок подальшого укладення договору купівлі-продажу її квартири, однак договір укладено не було, оскільки квартира на той час нею приватизована ще не була. В стягненні з неї 3% річних від простроченої суми та витрат на адвоката -просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 суду пояснив, що уточнені позовні вимоги визнає частково лише щодо стягнення 1500 доларів США, в іншій частині вимог просить відмовити.

Вислухав сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Згідно наданого позивачем оригіналу розписки слідує, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала від ОСОБА_1 суму застави в розмірі 1300 доларів США за продаж квартири АДРЕСА_3. Розписка складена в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, підписи яких містяться в розписці. Також в розписці зазначено, що 14.07.2016 року ОСОБА_1 додала, а ОСОБА_3 (ОСОБА_6) отримала 200 доларів США (а.с.98). Відповідач в судовому засіданні не заперечила та не спростувала факту отримання вказаної суми коштів від позивача.

Згідно ухвали суду від 10.04.2017 року - належним відповідачем у справі є ОСОБА_3 (а.с.45).

07.10.2016 року позивач направила відповідачу лист з вимогою про укладення в семиденний строк нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу обумовленої у розписці квартири АДРЕСА_3, в разі не укладення вказаного договору вимагає повернення отриманої від неї попередньої оплати за квартиру в розмірі 1500 доларів США (а.с.5). ОСОБА_3 відмовилась від отримання вказаного листа (а.с.6).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.07.2016 року виконавчим комітетом Інгулецької районної в місті ради, згідно з рішенням від 20.07.2016 року №221. Державна реєстрація вказаного об»єкту нерухомості відбулась 15.08.2016 року (а.с.17,102-103). Тобто відповідач отримала від позивача грошові кошти за продаж квартири в той час, коли ще не була власником спірної квартири.

15.12.2016 року ОСОБА_1 уклала договір про надання юридичної (правової) допомоги з адвокатом ОСОБА_2, а також була укладена додаткова угода щодо розміру винагороди (гонорару) адвоката та порядку його сплати (а.с.19-22,24,95,105). На підставі вказаного договору - адвокатом 18.01.2018 року виписаний ордер серії ДП №17301 про надання правової допомоги ОСОБА_1 (а.с.94).

Згідно акту прийому-здачі наданих адвокатом послуг за договором вбачається, що адвокатом ОСОБА_2 були надані наступні послуги: складання та подача апеляційної скарги на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.11.2016 року у даній справі 2 години; участь у судових засіданнях в Інгулецькому районному суді м.Кривого Рогу витрачений час 3 години; участь у судових засіданнях в Апеляційному суді Дніпропетровської області з розгляду апеляційної скарги на ухвалу 1 година; складання заяви про збільшення позовних вимог у даній справі витрачено 2 години. Вартість наданих адвокатом послуг складає 5000 грн., які позивач сплатила в повному обсязі згідно акту-квитанції від 15.12.2016 року (а.с.106,107).

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання.

Частина 2 ст. 570 ЦК України, визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також підлягає поверненню у всіх випадках не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.

Вказане повністю узгоджується з положеннями ст. 1212 ЦК України, згідно якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином, витребування майна власником із чужого незаконного володіння, повернення виконаного однією зі сторін у зобов'язанні, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, передані позивачем кошти є авансом; сторони не уклали та не оформили договір купівлі-продажу квартири за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; відповідач незаконно отримала грошові кошти від позивача, оскільки на той час вона ще не набула права власності на квартиру; позивач відмовилася від майбутнього укладення договору, однак відповідач, яка отримала аванс, відмовляється від повернення безпідставно отриманого, а тому такі кошти, незалежно від поведінки та вини будь-якої зі сторін, повинні бути повернуті власнику в тому розмірі, в якому вони надавались.

Таким чином, при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача авансу у вказаному вище розмірі, суд виходить з того, що внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може бути лише у випадку наявності зобов'язання, яке мало б випливати з основного договору, тобто договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ст.ст.629,638 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.

Проте, у даному випадку, між сторонами відсутні належним чином оформлені договірні відносини, так як договір купівлі-продажу квартири між ними не укладався.

Враховуючи, що розписку про отримання коштів суд розцінює як домовленість сторін з приводу придбання квартири позивачем, та враховуючи, що сторони не виконали та не дотрималися вимог законодавства в частині укладення та нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу квартири за адесою: АДРЕСА_5, проте, кошти позивачем були сплачені відповідачу у виконання такої домовленості, яка також належним чином не оформлена, відповідач утримує вказані кошти без належної правової підстави (не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту) та їх не повертає позивачу.

Оскільки, договору купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачені позивачем в рахунок подальшого укладення договору, кошти в розмірі 1500 доларів США, згідно розписки - є авансом і повинні бути повернуті позивачу в тому розмірі, в якому вони передавалися. Відповідач позовні вимоги про стягнення з неї вказаної суми коштів визнала.

Разом з тим, відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 02.03.2018 року - 100 доларів США складає 2666,9496 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 1500 доларів США, що становить 40004 гривні 24 коп. (з розрахунку 1500 х 2666,9496).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено, що отримані від позивача кошти в розмірі 1500 доларів США не є сумою боргу, що тягне за собою грошове зобов»язання, не являється простроченою заборгованістю, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми, яку просить представник позивача стягнути на користь позивача в розмірі 29,71 доларів США (еквівалент гривні за курсом НБУ станом на 18.06.2017 року складає 773 грн. 05 коп. - не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача коштів на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимоги ст. 137 ЦПК України, витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов»язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд звертає увагу на те, що суду не було надано клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: копія договору про надання юридичної (правової) допомоги укладеного між ОСОБА_1 і адвокатом ОСОБА_2 та додаткова угода від 15.12.2016 року (а.с.19-22,105); копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого ОСОБА_2 11.11.2016 року (а.с.24), копія ордеру №17301 від 18.01.2018 року (а.с. 94), акт-квитанція про оплату послуг адвоката за договором на суму 5000 грн, акт прийому здачі наданих послуг за договором, в якому міститься детальний опис виду виконаних робіт та розрахунок часу, витраченого на надання правової допомоги, а саме: за складання та подача апеляційної скарги на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 21.11.2016 року у даній справі (щодо відмови в забезпеченні позову 2 години; участь у судових засіданнях в Інгулецькому районному суді м.Кривого Рогу по даній справі 3 години; участь у судових засіданнях в Апеляційному суді Дніпропетровської області 1 година; складання заяви про збільшення позовних вимог 2 години, всього 8 годин. Вартість вказаних наданих послуг склала 5000 грн. (а.с.106,107).

Встановлено, що апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було відхилено, а тому суд вважає, що час, витрачений на складання апеляційної скарги та участь у судових засіданнях в апеляційному судді Дніпропетровської області в якості представника ОСОБА_2 не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, із журналів судових засідань встановлено, що представник позивача ОСОБА_2 приймав участь в судових засіданнях в Інгулецькому районному суді м.Кривого Рогу 11 січня 2017 року з 12.27 год. по 12.53 год., 10 квітня 2017 року з 10.34 год. по 12.33 год, 19 червня 2017 року з 10.58 до 11.05 год., 04 жовтня 2017 року з 11.25 год. по 11.28 год., а також в даному судовому засіданні - 02 березня 2018 року.

Відповідно до ст.56 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15.12.2017 року, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Витрати пов»язані з оплатою допомоги адвоката відносились до судових витрат та підлягали розподілу при винесенні рішення у справі. Оскільки встановлено, що заяви позивача про допуск адвоката ОСОБА_2 до участі у справі в якості особи, яка надавала правову допомогу не було, ухвала про це судом не виносилась, тобто ОСОБА_2 приймав участь в судових засіданнях як представник, а тому, кошти сплачені як оплата послуг за його участь в судових засіданнях в період часу з 11.01.2017 року по 04.10.2017 року, включно, стягненню не підлягають.

Встановлено, що адвокатом ОСОБА_2 було складено заяву про збільшення позовних вимог, на що згідно розрахунку витрачено 2 години, а також останній брав участь в судовому засіданні 02.03.2018 року та має право на оплату наданої правничої допомоги згідно ст.137 ЦПК України. З розрахунку адвоката слідує, що 8 годин його роботи становить 5000 грн., отже 1 година становить 400 грн. Суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За даних обставин, враховуючи, що відповідний позов підлягає частковому задоволенню, та з огляду на те, що позивачем надано належні та допустимі докази понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5000 грн., детально обґрунтувавши такий розмір та підтвердивши відповідними доказами, що повністю узгоджується та не суперечить вимогам ч. 3 ст. 141 ЦПК України, з огляду на відсутність клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а тому суд вважає, що понесені судові витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, зі стягненням з відповідача на користь позивача 1000 грн. 00 коп. В стягненні іншої частини вимог в розмірі 4000 грн. необхідно відмовити.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.. Сплачений судовий збір за подачу заяви про забезпеченя позову та за подачу апеляційної скарги на ухвалу Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 02.11.2016 року - в загальному розмірі 551,21 грн. (а.с.10, 101) - стягненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.526, 533, 570, 571, 611, 629, 638, 657, 1212 ЦК України ст.ст. 12, 13, 19,76-81,133, 137, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів по розписці, стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_2 грошові кошти за розпискою в розмірі 1500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 02 березня 2018 року (100 доларів США 2666,9496 грн) складає в сумі 40004 (сорок тисяч чотири) грн. 24 коп..

У стягненні із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 три відсотка річних в розмірі 29,71 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.06.2017 року складає 773 грн. 05 коп. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

У стягненні із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат по сплаті судового збору в загальному розмірі 551,21 грн. та судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, вул.Лесі Українки, 41, РНОКПП: НОМЕР_2.

Представник позивача - ОСОБА_2, вул.Косигіна, 16/37 м.Кривий Ріг.

Відповідач: ОСОБА_3, м.Кривий Ріг, вул.Чавуноливарна, 20, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1.

Представник відповідача: ОСОБА_4, вул.Героїв-підпільників, 1/1 м.Кривий Ріг.

Дата складення повного судового рішення 12.03.2018 року.

Суддя Л.Я. Соловйова