Справа № 644/2813/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 листопада 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та просив визначити порядок користування квартирою №5 в будинку № 76 по вул. Миру в м. Харкові, виділивши в користування ОСОБА_1 кімнату, площею 11,7 кв.м. з балконом площею 3,1 кв.м., відповідачу ОСОБА_2 кімнату площею 14,6 кв.м., залишивши в загальному користуванні сторін кухню площею 5,7 кв.м., ванну кімнату площею 1,9 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м, вбудовану шафу площею 0,5 кв.м.

В обгрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 2000 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради за № 7-00-175910, за позивачем та її сином ОСОБА_4 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано за ними 22 березня 2000 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № П-7-19236. Відповідно до технічного паспорту квартира є ізольованою, розташована на другому поверсі пяти поверхового будинку та складається з двох кімнат, площею 14,6 кв.м. та 11,7 кв.м. Загальна площа квартири становить 40,6 кв.м., житлова 26,3 кв.м. Співвласник квартири ОСОБА_4, помер 10 листопада 2008 року. Після смерті сина позивач у встановлений законом строк відмовилася від належної їй частини спадкового майна на користь дружини сина - ОСОБА_2, а остання в свою чергу подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але спадщину не оформила дотепер. Відповідач з часу прийняття спадщини квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, проживає за іншою адресою. Позивач зареєстрована та проживає в квартирі одна і їй, як інваліду другої групи, важко сплачувати за квартиру в цілому та за всі комунальні послуги.

Сторони у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили.

Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 березня 2000 року відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради за № 7-00-175910, за позивачем та її сином ОСОБА_4 зареєстровано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2. Право власності набуто сторонами на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Право власності зареєстровано за ними 22 березня 2000 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за № П-7-19236. Відповідно до технічного паспорту квартира є ізольованою, розташована на другому поверсі пяти поверхового будинку та складається з двох кімнат, площею 14,6 кв. м. та 11,7 кв.м., кухні площею 5,7 кв.м., ванної кімнати площею 1,9 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору площею 4,3 кв.м, квартира обладнана балконом площею 3,1 кв.м., та вбудованою шафою площею 0,5 кв.м. Загальна площа квартири становить 40,6 кв.м., житлова 26,3 кв.м.

Співвласник квартири ОСОБА_4, помер 10 листопада 2008 року.

Згідно інформації від 27.06.2018 р. наданої Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 1564/2008. 25 листопада 2008 року до нотаріальної контори з заявою про відмову від спадщини звернулася мати спадкодавця, ОСОБА_1 Цього ж дня до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця, ОСОБА_2 Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом нікому не видавалося. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався.

Відповідач з часу прийняття спадщини, квартирою не користується, комунальні послуги не сплачує, проживає за іншою адресою. Згідно довідок з місця проживання позивач зареєстрована та проживає в спірній квартирі одна. Позивач є інвалідом другої групи і їй важко сплачувати квартплату за всю квартиру та комунальні послуги.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 319 ЦК України всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» із змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 року №13, від 25 травня 1998 року №15 у разі якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Частки позивача та відповідача по відношенню до житлової площі квартири становлять по 13.15 кв.м. за кожним, що на 1.45 кв.м. більше площі кімнати, про виділення якої ставить питання позивач. Разом з цим, суд враховує, що до кімнати яку просить виділити в користування позивач примикає балкон площею 3,1 кв.м.

Таким чином, суд, вважає запропонований позивачем варіант встановлення порядку користування квартирою таким, що не суперечить вимогам закону та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників.

На підставі викладеного і керуючись п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, Закону України «про судовий збір», ст. ст. 317, 319, 368,369, 372 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою №5 в будинку № 76 по вул. Миру в м. Харкові, виділивши в користування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ММ № 399441, виданий 18.10.1999 року Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1) кімнату, площею 11,7 кв.м. з балконом площею 3,1 кв.м., відповідачу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), кімнату площею 14,6 кв.м., залишивши в загальному користуванні сторін кухню площею 5,7 кв.м., ванну кімнату площею 1,9 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м., коридор площею 4,3 кв.м, вбудовану шафу площею 0,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001) у розмірі704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повне судове рішення складено 26.11.2018 року.

Суддя: А. К. Сітало