Справа № 489/583/18
Номер провадження 2-з/489/26/18
УХВАЛА

14 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивувала тим, що між позивачем та відповідачем обумовлено усну домовленість з приводу продажу автомобіля, відповідно до якої осатаній повинен сплати позивачу з розстрочкою грошові кошти в розмірі 50 000 грн. Позивачем було передано вказаний транспортний засіб відповідачу на підставі довіреності. На теперішній час відповідачем було сплачено за транспортний засіб лише 2 000 грн., тому позивач звернулась до нотаріуса із заявою про припинення дії довіреності. Проте транспортний засіб перебуває у розпорядженні відповідача та незважаючи на неодноразові вимоги, ухиляється від повернення транспортного засобу чи повернення коштів.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд витребувати у відповідача транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель GALANT 1.8, випуску 1988 року, (кузов, рама) № JMBSNE32AJZ506764, колір бежевий, тип ТЗ легковий седан В, реєстраційний номер НОМЕР_1, а також документи, що посвідчують державну реєстрацію витребуваного транспортного засобу, стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача.

З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивач заявила вимогу про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії на вказаний транспортний засіб, що перебуває користуванні ОСОБА_2.

В заяві про забезпечення позову позивач не навела доказів, чому саме існує реальна загроза невиконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано підтверджень того, що власником транспортного засобу, є саме вона, а лише посилається на те, що транспортний засіб перебуває у користуванні відповідача.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 150 ЦПК Українипозов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 п.1 ст. 150 ЦПК Українипозов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо застосування заходів забезпечення шляхом накладення арешту та заборони вчиняти будь-які на дії рухоме майно, що знаходиться у користуванні відповідача, не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та недоведеність.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Н.С. Тихонова