ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1002/18
Провадження № 2/210/965/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"28" листопада 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Скотар Р.Є.,
за участі секретаря Соколовської Т.О.,
за участі сторін не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача ОСОБА_3 ( довіреність №9437-К-Н-О від 03.11.2017 року, чинна до 31.12.2019 року) у судове засідання не зявився, при зверненні до суду представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити , не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, за зареєстрованою в установленому порядку адресою: АДРЕСА_1 відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 28.03.2018 року , судова повістка повернулася до суду у звязку з закінченням терміну зберігання ; відзив на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин, який не подав відзив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2011 року відповідачем підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанк та отримала кредитну картку «Універсальна» (а.с.7).
Базова відсоткова ставка за користування кредитом в місяць - 2,5% ( нараховується на залишок заборгованості ) /а.с.8/.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Відповідно до п. 1.1.7.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же період (а.с.20).
У матеріалах справи відсутні докази про те, що дія договору була припинена за ініціативою однієї із сторін у спосіб, передбачений п. 1.1.7.12 Умов.
Таким чином договір від 10.03.2011 року, укладений між сторонами, діє з часу його укладення по теперішній час. Строк, у межах якого банк міг звертатися до суду з вимогами до відповідача, не порушений.
Умовами і правилами надання банком послуг, які разом із заявою відповідача є договором, передбачено винагороду банку, яка складається з: 1) процентів за користування кредитом, в тому числі за користування простроченим кредитом і овердрафтом, 2) плати за випуск та обслуговування платіжної карти, 3) інших комісій і штрафних санкцій якщо такі будуть (а.с. 14-37).
Договір є зобовязанням і, відповідно, підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (ст. 11 Цивільного кодексу України).
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054 ЦК є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», в період з 01.09.2014 року по 31.05.2015 року позивач нараховує відсотки за користування кредитними коштами - 34,8% річних, з 01.04.2015 року по 30.04.2018 року 43,2% річних. Проте, відповідно до умов договору відсоткова ставка повинна бути 30 % річних ( 2,5% на місяць).
Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить інформацію, що базова % ставка в місяць складає 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року 3,6% /а.с.8/.
Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.
Згідно п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є (зокрема) справедливість, добросовісність та розумність.
Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, доказів на підтвердження правомірності підвищення відсоткової ставки за користування кредитним коштами, узгоджених між сторонами домовленостей про її збільшення позивачем не надано.
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості з 29.08.2014 року до дня звернення до суду сума заборгованості за кредитом не змінювалася, що свідчить про відсутність витрат, здійснених відповідачем з 01.04.2014 року, у звязку з чим відсутні підстави для нарахування процентної ставки у підвищеному розмірі.
Отже, підстави для нарахування відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 34,8% та 43,2% річних є неправомірним, тому розмір заборгованості за відсотками за період з 01.09.2014 року по 20.02.2018 року підлягає перерахунку та зменшенню до 30 %.
За період з 18.02.2014 р. до 29.08.2014 р. позивачем нараховані відсотки відповідно до умов договору 30% річних ( накопичувальним підсумком), з урахуванням сплачених відсотків. Загальний залишок за відсотками за цей період складає 325,66 грн. /а.с.5/.
Заборгованість за відсотками за період з 01.09.2014 року по 20.02.2018 року ( 42 місяця), складає 3398,27 грн. (заборгованість за кредитом 3236,44 х 30:100:12 місяців х 42 місяця = 3398,27), а всього 3723,93 грн. (3398,27+ 325,66 =3723,93) грн.
Також, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України.
А комісія, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, сплачується саме за послуги Банку, зокрема сплату за користування кредитними коштами Банку, плати за відкриття (випуск), обслуговування рахунків/карт та сплату за інші послуги, які надаються Банком Клієнту.
Проте, стягнення суми в якій обєднанні пеня та комісія, в даному випадку не може бути застосовано, оскільки за кожний із цих вимог нараховуються окремо відповідні суми. Проте позивач не надав відповідного розрахунку по кожній вимозі окремо, у звязку з чим в задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити.
Враховуючи правову природу зобовязань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, статті 526, 527, 530, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 7808,39 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3236,44 грн., по процентам за користування кредитом 3723,93 грн., штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 348,02 грн. (процентна складова) 5% від суми заборгованості 6960,37 грн. (3236,44+3723,93 =6960,37), в іншій частині позову відмовити.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 4,5,13,77,121,141,265, 354 ЦПК України, ст. ст. 4, 5, 16, 536, 546, 549, 550, 551, 610, 1054 ЦК України, суд,
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Р. Є. Скотар