Справа № 404/7414/17
Номер провадження 2/404/1104/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

02 березня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього суму в якості страхового відшкодування у розмірі 3832,07 грн., а також 1600,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.08.2015 року між Приватним акціонерним товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування транспортних засобів № АІ 8664833, предметом якого є страхування автомобіля Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. За цим договором позивач взяв на себе обовязок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник в свою чергу зобовязаний дотримуватися умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 17.12.2015 року в м. Кіровограді по вул. Волкова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля БАЗ 2215, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (постраждалий автомобіль) та забезпеченого автомобіля Mercedes, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1. Постановою суду відповідача визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення. До позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в звязку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку, звіту, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 3832,07 грн. ОСОБА_1 в свою чергу не повідомив позивача про настання страхового випадку, у звязку з чим останній, у відповідності до вимог чинного законодавства України, має право на звернення до особи, відповідальної за завдані збитки, з вимогою про компенсацію виплаченого страхового відшкодування.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяв та відзиву до суду не подавав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, в межах наданих доказів, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 17.12.2015 року, близько 19 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1, рухаючись в м. Кіровограді по вул. Волкова, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz Е200, державний номер НОМЕР_1, під час руху навпроти АЗС не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив зіткнення з автобусом БАЗ 2215, державний номерний знак НОМЕР_2 та Mercedes Benz 210, державний номерний знак НОМЕР_3, які зупинилися в зустрічному напрямку для надання переваги в русі зустрічному транспорту, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, п. 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП всі три автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 59).

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП (а.с. 59).

18.08.2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір страхування транспортних засобів № АІ 8664833, предметом вказаного договору є страхування автомобіля Mercedes Benz Е200, державний номер НОМЕР_1.

17.12.2015 року до позивача звернувся потерпілий із заявою про пошкодження транспортного засобу в звязку з дорожньо-транспортною подією (а.с. 49-55).

22.02.2016 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» складено страховий акт № UA013/L02/01, згідно якого сума страхового відшкодування становить 3832,07 грн. (а.с. 88).

22.02.2016 року позивач здійснив виплату потерпілому страхового відшкодування в сумі 3832,07 грн., про що свідчить платіжне доручення № 39820 від 22.02.2016 року (а.с. 60).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

У відповідності до ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний: 1) своєчасно вносити страхові платежі (внески, премії) у розмірі, встановленому договором; 2) при укладенні договору страхування надати страховикові інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-які зміни страхового ризику; 3) при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним; 4) вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення; 5) повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п.п. 38.1.1 (ґ) п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку.

За вказаного позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 1600,00 грн. судового збору.

На підставі та керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (знаходиться за адресою: 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, , р/р 4127 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) 3832,07 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, а також 1600,00 грн. судового збору

Рішення суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 07.03.2018 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда