РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року

Київський районний суд м. Харковау складі:

головуючого судді: Нев'ядомського Д.В.

при секретарі: Хомінської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення проживання малолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося. З серпня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Спору з приводу поділу майна сторони не мають. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем.

Позивачка у судове засідання з»явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з»явився, позов визнав за умови врахування прав дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачки, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 червня 2014 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина : ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2016 року, у кожного з них різні погляди на сімейне життя, сімя існує формально.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітній дитині.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дітини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ч.1ст.161 СК Україниякщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком , коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращіх інтересах дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та встановити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_1, оскільки є рішення Харківської міської ради Харківського обласного виконавчого комітету про порядок участі відповідача у вихованні малолітньої дитини.

На підставі викладеного,з урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділу спільного майна подружжя» керуючись ст. ст. 7, 10, 76, 141, 244-245 , ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 160,161 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення проживання малолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 05 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції - актовий запис № 627 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Божко».

Визначити постійне місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір»ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 судові витрати в сумі 640 ( шістсот сорок гривень) гривень .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя Д.В. Невядомський