Дата документу 21.11.2018 Справа № 315/23/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №315/23/18 Головуючий у 1 інстанції Ярош С.О.
Провадження № 22-ц/807/168/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

за участю секретаря судового засідання Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до двадцяти трьох років,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, який уточнила в ході судового розгляду, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання до двадцяти трьох років.

В позові зазначала, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка з 01.09.2017 року до теперішнього часу на денній формі навчання, термін навчання до 30.06.2021 року, син не працює, стипендії не отримує, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, всі витрати на сина несе вона, витрати на сина на місяць становлять 5215,80 грн., з яких щорічна плата за навчання 11248 грн., щорічна плата за гуртожиток 3150 грн., проїзд з м. Гуляйполе до м. Львова і в зворотному напрямку 550,80 грн., вартість харчування на місяць 2000 грн., вартість одягу, взуття 1000 грн., витрати на канцелярські вироби 200 грн., на зв`язок та інтернет 150 грн., придбано: портфель 600 грн., принтер 4650 грн., флеш-карти 2 штуки 400 грн, ноутбук 12250 грн., у неї кредит в ПАТ КБ "Приватбанк" 20000 грн., 5000 грн. боргу у знайомих, син хворіє, несе витрати на постійне лікування, його витрати складають 705 грн. - МРТ два рази на рік 580 грн., її заробіток складає 6000 грн. на місяць, вважає, що відповідач має прибуток 15000 грн. на місяць виходячи з середньої врожайності зернових.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 3000 грн. щомісячно до 30.06.2021 року.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн., починаючи з 04.01.2018 року до 30.06.2021 року та судові витрати у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5, батьком якого є ОСОБА_4, а матір`ю є ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.

13 вересня 2017 року між ОСОБА_5 та Львівським національним університетом імені Івана Франка укладено договір про надання платних освітніх послуг за рівнем бакалавра за спеціальністю "Підприємництво, торгівля та біржова діяльність" строком навчання 4 роки, що підтверджується копією договору.

З 01 вересня 2017 року ОСОБА_5 навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, строк закінчення навчання 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою.

ОСОБА_5 мешкає в гуртожитку, за проживання в якому сплачує орендну плату, не працює, навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, стипендії не отримує, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан здоров`я незадовільний, стягнень з доходів не має.

Позивач мешкає у будинку, за проживання в якому не сплачує, розлучена, працює вчителем у Гуляйпільському колегіумі "Лідер", її середньомісячна заробітна плата становить 4747,55 грн., земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів не має, стан здоров`я задовільний, має кредит на суму 20000 грн., борги перед фізичними особами на суму 5000 грн.

Відповідач розлучений, мешкає в будинку, є фізичною особою-підприємцем, його дохід 125000 грн., земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, стан його здоров`я задовільний, стягнень не має.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Судом вірно встановлено, що позивач звернулася до суду із позовом в інтересах свого сина, оскільки її син потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки він є студентом денної форми навчання та доходів не має. Відповідач працює має постійний дохід, стан здоров'я задовільний, інших утриманців не має, має в користуванні транспортний засіб.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач надаючи фіскальні чеки на придбання, виписку з карткового рахунку, не надала суду обґрунтованого розрахунку зазначених витрат на місяць з посиланням на надані суду докази.

Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, враховуючи матеріальне становище позивача, матеріальне становище відповідача, матеріальне становище третьої особи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. 00 коп., починаючи з 04.01.2018 до 30.06.2021 року.

Суд з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: