АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/18762/17

Провадження № 22-ц/787/568/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Григоренка М. П.,

секретар судового засідання - Вихотень Я. В.

учасники справи:

заявник - адвокат ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2)

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Рівненська брама»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданої її представником - адвокатом ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року у складі судді Харечка С.П., ухвалену в м. Рівне, відомості про дату виготовлення повного тексту ухвали відсутні,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України вредакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Адвокат ОСОБА_1, який представляє інтереси ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Рівненська брама» про розірвання договору пайової участі у будівництві та стягнення коштів.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2018 року у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції вмотивована відсутністю підстав для забезпечення позову та відсутністю фактів, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що судом при постановленні ухвали не було взято до уваги, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 1 337 920,00 грн., тобто значної грошової суми, а тому сторона позивача вважає, що існують реальні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення судe, оскільки на момент прийняття рішення судом майно чи кошти відповідача можуть бути відсутні або знаходитися під арештом. Додає, що згідно інформації на сайті Судової влади України, в провадженні Рівненського міського та Хмельницького міськрайонного судів перебуває понад 50 справ, предметом розгляду яких є позови пайовиків до відповідача з приводу аналогічних договорів про пайову участь у будівництві, що свідчить про можливі виникнення у майбутньому фінансових зобов'язань відповідача за прийнятими судовими рішеннями у даних справах. Звертає увагу, що згідно відомостей на сайті Міністерства юстиції, щодо ОК «ЖБК «Рівненська Брама» відкрито виконавче провадження, що свідчить про вже існуючі зобов'язання відповідача та можливе накладення арешту на його кошти і майно в межах даного виконавчого провадження. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на майно та грошові кошти ОК «ЖБК «Рівненська Брама» на суму що не перевищує ціну позову - 1 337 920,00 грн..

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду від 14 грудня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Рівненська брама» про розірвання договору пайової участі у будівництві та стягнення коштів.

Предметом спору є розірвання договору пайової участі у будівництві №108/2 від 12 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОК «ЖБК «Рівненська Брама» та стягнення з ОК «ЖБК «Рівненська Брама» на користь ОСОБА_2 суму сплачених за договором пайової участі у будівництві №108/2 від 12 грудня 2016 року грошових коштів у розмірі 1 337 920,00 грн..

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Посилання апеляційної скарги на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить в майбутньому виконання рішення суду з огляду на наявність ряду аналогічних судових спорів та відкритого виконавчого провадження щодо відповідача апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу.

Цивільно-процесуальним законодавством України передбачено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Поруч із цим, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 1 337 920,00 грн., тобто значної грошової суми для заявника, як про це зазначено у заяві про забезпечення позову. Таким чином, існують реальні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суд, оскільки на момент прийняття рішення судом майно чи кошти відповідача можуть бути відсутні або знаходитися під арештом.

Як вбачається із відомостей, розміщених на сайті Міністерства юстиції України, по які зазначає заявник, на даний час відкрито виконавче провадження, боржником у якому є ОК «ЖБК «Рівненська Брама», що вказує на наявність зобов'язання відповідача та можливе накладення арешту на його кошти і майно в межах даного виконавчого провадження.

Апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу, також враховує інформацію на сайті Судової влади України, яка підтверджує наявність у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області та Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області значної кількості цивільних справ (близько 50), предметом розгляду яких є позови пайовиків до відповідача з приводу аналогічних договорів про пайову участь у будівництві, що свідчить про можливі виникнення у майбутньому фінансових зобов'язань відповідача за прийнятими судовими рішеннями у даних справах.

Зважаючи на наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до переконання про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно та кошти відповідача в межах суми позову відповідає позовним вимогам та не порушує принципів співмірності виду забезпечення позову та позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу скаргу ОСОБА_2, подану її представником - адвокатом ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2018 року скасувати.

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Рівненська брама» про розірвання договору пайової участі у будівництві та стягнення коштів - задовольнити.

Накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Рівненська брама» (), юридична адреса: 29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, буд. 26, і знаходяться у нього або в інших осіб на суму 1 337 920 (один мільйон триста тридцять сім тисяч дев'ятсот двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Хилевич С. В.

Григоренко М. П.