АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1643/18Головуючий по 1 інстанції Пироженко С.А.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

м.Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Бородійчука В.Г., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_5;

суб'єкт оскарження - головний державний виконавець Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Онищенко Н.С.,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року у складі судді Пироженка С.А., -:

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_5 через представника ОСОБА_7 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Соснівського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Онищенко Н.С.

В обґрунтування скарги зазначала, що 24 липня 2018 року вона отримала лист з постановою державного виконавця Онищенко Н.С. від 18 липня 2018 року про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 46652463, відкритого згідно виконавчого листа № 2/712/512/14, виданого 22 січня 2015 року про звернення стягнення на земельну ділянку і житловий будинок, розташовані по АДРЕСА_1, який в рівних частинах по 1/2 належить ОСОБА_8 та ОСОБА_5, шляхом продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з прилюдних торгів, в межах процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Вказує, що скаржник неодноразово у 2015 - 2017 роках звертався до Соснівського ВДВС з вимогами повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку із встановленою законом заборони щодо звернення стягнення на майно, а також на проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення у зв'язку із дією вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вищевказаний житловий будинок використовується як місце постійного проживання скаржника.

Крім того, загальна площа нерухомого житлового майна боржника, яким вона володіє на праві приватної власності складає 128,6 кв.м., що підтверджується копією Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28 січня 2010 року.

Вважає, що дії державного виконавця щодо призначення експерта для участі у виконавчому провадженні для підготовки документів на реалізацію зазначеної 1/2 частини домоволодіння - є штучне примушування боржника до дій, які не є для нього обов'язковими, зокрема, вимушено здійснювати захист своїх порушених прав шляхом звернення до суду з даною скаргою.

В зв'язку з вищевикладеним просила суд:

визнати дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області в особі головного державного виконавця Онищенко Н.С. щодо призначення експерта для участі у виконавчому провадженні № 46652463, відкритого згідно виконавчого листа № 2/712/512/14, виданого 22.01.2015 року Апеляційним судом Черкаської області про звернення стягнення на земельну ділянку і житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який в рівних частинах по 1/2 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_8, шляхом продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з прилюдних торгів, в межах процедури, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» - неправомірними та протиправними;

зобов'язати Соснівський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області в особі головного державного виконавця Онищенко Н.С. поновити порушене право скаржника ОСОБА_5 шляхом повернення виконавчого документу № 2/712/512/14, виданого 22.01.2015 року Соснівським судом м. Черкаси стягувачу на підставі п.9.ч.1ст. 37 Закону України у зв'язку з наявною встановленою законом заборону щодо звернення стягнення на вказане домоволодіння;

задовольнити клопотання щодо зупинення виконавчого провадження 46652463, виданого 22 січня 2015 року Апеляційним судом Черкаської області про звернення стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» на земельну ділянку і житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, 1/2 частини домоволодіння, якого належить ОСОБА_5 - на час розгляду справи до отримання остаточного рішення у справі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року в задовленні скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що твердження скаржника, що загальна площа житлового будинку становить 128,6 кв.м. не відповідає дійсності, оскільки вказує житлову площу будинку, а не загальну, як того вимагає Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого загальна площа нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для житлового будинку.

У вересні 2018 року ОСОБА_5 скерувала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначила, що судом не застосовано Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», при тому, що вона та ОСОБА_9 є власниками по 1/2 частині домоволодіння по АДРЕСА_1 кожний площею по 128,6 кв.м., а тому вказане майно не підлягає реалізації в період дії мораторію.

26 листопада 2018 року Соснівський відділ ДВС ГТУЮ у Черкаській області скерував до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а вимоги викладені в ній не відповідають чинному законодавству. Вказали, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2/712/512/14 про звернення стягнення на земельну ділянку і житловий будинок, які належать ОСОБА_5 і ОСОБА_8, державним виконавцем проводяться законні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Судом встановлено, що в провадженні Соснівського відділу ДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 46652463 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/712/512/14 про звернення стягнення на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 і ОСОБА_8 на праві спільної власності, шляхом продажу земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку з прилюдних торгів в межах процедури, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження».

Встановлено, що скаржник неодноразово звертався до Соснівського ВДВС з вимогами повернути виконавчий документ стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв'язку з наявною встановленою законом заборони щодо звернення стягнення на майно, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Постановою державного виконавця від 18 липня 2018 року призначено Калинушку Г.М., яка має сертифікат, виданий 21 листопада 2016 року за № 908/16 Фондом державного майна, експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права та свободи.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що, зокрема, таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається з Витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 є власниками по 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 373, 2 кв.м., а житлова - 128, 6 кв.м. (а.с. 6).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, зазначає, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено площу для житлового будинку при якій підлягає застосуванню даний Закон, та яка не повинна перевищувати 250 кв.м., при цьому площа житлового будинку становить 128, 6 кв.м., а тому жодних виконавчих дій на час дії даного закону не повинно здійснюватись.

Колегія суддів відхиляє вказані доводи скаржника та вбачає, що вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, в якому зазначено розмір загальної площі будинку 373,2 кв.м., яка в свою чергу і повинна враховуватись у відповідності до положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Таким чином, доводи скаржника про застосування норм вищезазначеного Закону перевірені апеляційним судом та визнані такими, що не спростовують висновків суду з цього приводу.

Наведені у апеляційній скарзі інші доводи є аналогічними доводам, викладеним в скарзі на дії державного виконавця і не спростовують висновків суду у вирішенні скарги по суті та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і можєе бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді В.Г.Бородійчук

Ю.В.Сіренко

Т.Л.Фетісова