Справа № 133/2002/16-ц
Провадження № 22-ц/772/984/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сорока Д. В.
Доповідач: Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 рокуСправа № 133/2002/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів : Ковальчука О.В., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання : Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Козятинський райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача директор Дочірнього підприємства «Козятинський райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичов Вадим Петрович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення недоплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2018 року, ухваленого в складі судді Сороки Д.В., повний текст рішення виготовлено 26.02.2018 року, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Дочірнього підприємства «Козятинський райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача директор Дочірнього підприємства «Козятинський райагроліс»-ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичов В.П., про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення недоплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Позов обґрунтовано тим, що 01.07.2015 року ОСОБА_2 був прийнятий на посаду майстра лісу в ДП «Козятинський Райагроліс».

Згідно наказу директора № 26-к від 01.07.2016 ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова В.П. на позивача було покладено виконання обов'язків інспектора по охороні праці на 0,25 ставки тимчасово відсутнього працівника.

Наказом № 28-к від 15.08.2016 року директора ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова В.П. позивач був звільнений, відповідно до п. 3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Зазначає, що його звільнення є незаконним, так як 26.07.2016 року він, як майстер лісу, вимушений за вказівкою самого директора Сичова В.П. здійснювати завантаження лісом вантажні автомобілі поблизу села Мшанець разом з лісниками 7-го обходу ОСОБА_5 та лісником 4-го обходу ОСОБА_6, що підтверджується товарно-транспортними накладними. Працюючи без обідньої перерви, завантаження вони закінчили близько 24 год.

Наступного дня 27.07.2016 року, виснажений та втомлений працею, він фізично не зміг своєчасно прибути на роботу о 08 год. ранку. 27.07.2016 року близько 12 год. дня до нього завітали працівники поліції з вимогою негайно прибути на роботу в контору, що він і зробив. В присутності працівників поліції було складено акт про передачу клейма та ТТН. Директор довів до його відома, що його відсторонено від роботи за його наказом № 11-НВ.

28.07.2016 року, виконуючи вказівку директора, надану ним 27.07.2016 року, позивач здійснив об'їзд і обхід 31:32 кварталів. За усною вказівкою директора 29.07.2016 року мали відбутися профспілкові збори відносно його, на думку директора, протиправної поведінки.

11.08.2016 року відбулися збори трудового колективу підприємства з приводу питання його звільнення.

15.08.2016 року ОСОБА_2 було вручено наказ №28-к від 15.08.2016 директора ДП «Козятинський Райагроліс»-ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова В.П. про звільнення його з роботи, відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Вказує, що директор ДП «Козятинський Райагроліс»-ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичов В.П., погоджуючи звільнити позивача 29.07.2016 року до 15.08.2016 року не допускав його до виконання не тільки обов'язків майстра, а й виконання обов'язків інженера з охорони праці.

У зв'язку з невиплатою йому заробітної плати за виконання по сумісництву обов'язків на посаді інженера з охорони праці 0.25 ставки при звільненні, він вважає свої права працівника порушеними і звільнення його з займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпП незаконним.

Крім того, стверджує, що відповідачем всупереч трудовому законодавству не здійснено з ним розрахунок в день звільнення та не надано довіку про суму належних йому коштів при розрахунку.

ОСОБА_2 вважає, що в його діях систематичного порушення посадових обов'язків не було, оскільки він виконував вказівки директора та подвійні обов'язки.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 47, 116, 233, 235 КЗпП України, ОСОБА_2, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд :

1. Визнати незаконним та скасувати наказ № 28-К від 15.08.2016 року директора ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова І.П., згідно якого його було звільнено з роботи по п. 3 т. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку;

2. Поновити його на попередній роботі на посаді майстра лісу в ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» за рішенням суду, допустивши в цій частині негайне його виконання;

3. Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 16.08.2016 по день винесення рішення суду про поновлення на роботі звільненого працівника;

4. Визнали незаконним та скасувати наказ директора ДП «Козятинський Райагроліс» Сичова В.П. № 11-НВ від 27.07.2016 про відсторонення ОСОБА_2 від роботи з займаної посади;

5. Стягнути з відповідача на його користь невиплачену йому заробітну плату за виконання обов'язків інженера з охорони праці II категорії на 0.25 ставки від посадового окладу згідно штатного розпису, за період з 01.07.2016 по день звільнення -15.08.2016 року.

6. Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні робітника, за виконання обов'язків інженера з охорони праці ІІ категорії на 0.25 ставки від посадового окладу згідно штатного розпису, за період з 16.08.2016 по день постановлення рішення суду.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2018 року в позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача з роботи проведено без порушення чинного трудового законодавства і підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, так як ОСОБА_2 має дві догани, був відсутній протягом двох днів на роботі, будучи в нетверезому стані утримував у себе клеймо 02-214 для відпустку лісопродукції, чим зупинив роботу підприємства 27.07.2016, крім того 28.07.2016 також не вийшов на роботу.

Також суд виходив з того, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь невиплаченої заробітної плати за виконання обов'язків інженера з охорони праці 2 категорії на 0.25 ставки від посадового окладу згідно штатного розпису за період з 01.07.2016 по день звільнення є необґрунтованою, так як згідно довідки № 109ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» від 01.09.2016, ОСОБА_2 нарахована заробітна плата за 11 робочих днів в сумі 1843,78 грн. та компенсація за не використану відпустку за період роботи з 01.07.2015 по 15.08.2016 в сумі 2795,15 грн. за вирахування податків. Виплати проведені в повному обсязі, в сумі 4638,93 грн. перераховані на зарплатний картковий рахунок 26.08.2016 року в ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно довідки розрахунку ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» від 13.02.2018 року, проведені з ОСОБА_2 розрахунки по заробітній платі за липень, серпень 2016 були здійснені у наступний спосіб: За липень нарахована заробітна плата за відпрацьовані 19 робочих днів (ставка 2680,00 грн. : 21 роб днів х19 роб. днів = 2424,76 грн.) 2424,76грн. плюс доплата за виконання обов'язків інженера з охорони праці 25% - 655,95 грн. (ставка 2900,00 грн. 21 роб. дн. х 19 роб. дн. X 25:100 = 655,95) Всього нараховано - 3080,71 грн. за мінусом податків - 662,36 всього до виплати 2418,35 грн. і перераховано на банківську зарплатну картку 25 серпня 2018 в ПАТ КБ Приватбанк. За серпень нараховано за 11 роб. дн. - 1340,00 грн. (ставка 2680,00 грн. : 22 роб. дн. х 11 роб. дн. = 1340,00грн.) плюс доплата за виконання обов'язків інженера з охорони праці 25% - 362,50 грн. (ставка 2900,00 грн.: 22 роб. дн. х 11 роб. дн. х 25:100 = 362,50 грн.) та компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 01.07.2015 по 15.08.2016 в сумі 3560 грн., вихідна допомога, за несвоєчасну виплату розрахункових, в сумі - 1212,80грн. Всього нараховано : 6476,00 грн., за вирахування податків - 1368,08грн. всього до виплати - 5107,92грн. Виплати проведені в повному обсязі, в сумі 4638,93 грн. - 26.08.2016р., 468,99 грн. 07.09.2016 і перераховані на зарплатний картковий рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.02.2018 року виправлено описку.

ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позов в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13.10.2016 року підтверджується присутність позивача на роботі 27.07.2016 року. На думку заявника, відповідачу необхідно було звільнити його з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України, або за п. 7 ст. 40 КЗпП України, а не за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вказує. Також, судом першої інстанції не було враховано трудове законодавство при ухваленні оскаржуваного рішення.

На апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» подало відзив, в якому, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточнив прохальну частину апеляційної скарги та вказав, що оскаржує рішення суду саме в частині відмови у поновленні на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надавши відповідні пояснення, аналогічні з викладеними в апеляційній скарзі.

Представник відповідача Кузьмінський Ю.В. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення у зв'язку з її необґрунтованістю.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України.

У справі встановлено й визнається сторонами, що ОСОБА_2 був прийнятий на посаду майстра лісу в ДП «Козятинський Райагроліс».

Згідно наказу ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» від 02.01.2015 № 3/1 нв, клеймо № 02-206 закріплене за майстром лісу ДП «Козятинський Райагроліс» ОСОБА_2.

Згідно наказу директора № 26-К від 01.07.2016 року ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова В.П. на позивача було покладено виконання обов'язків інспектора по охороні праці на 0,25 ставки тимчасово відсутнього працівника.

У відповідності до наказу № 21-КЗ від 06.11.2015 року ДП «Козятинський Райагроліс»-ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 оголошено догану за несвоєчасне виконання наказу керівництва, а саме : не своєчасне попередження голів сільських рад про початок лісогосподарських робіт на теренах сільських рад. Догана позивачем не оскаржена і набрала законної сили.

У відповідності до наказу № 24-КЗ від 10.12.2015 року ДП «Козятинський Райагроліс»-ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 оголошено догану за не виконання вказівки директора Сичова В.П., а саме : приведення ділянки місць рубок в 32 кварталі видділах 2.9 і 14 до стану відповідних вимог. Догана не оскаржена позивачем та набрала законної сили.

У відповідності до акту № 27/07/2016 ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці.

Згідно акту від 27.07.2016 року ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 27.07.2016 року не з'явився на роботу без поважної причини, утримував у себе клеймо 02-214, яке рахується за майстром, чим зупинив роботу підприємства.

Відповідно до наказу № 11-НВ від 27.07.2016 року ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 в зв'язку з порушенням трудової дисципліни, а саме відсутності на робочому місці 27.07.2016 року без поважної причини, відсторонено від посади майстра лісу ОСОБА_2 з займаної посади, наказано здати в бухгалтерію ТТН та в виробничий відділ клеймо, звернутись в правоохоронні органи для допомоги виконання даного наказу, призначити службове розслідування.

У відповідності до акту № 28/07/2016 ДП «Козятинський Райагроліс» ВОКСЛП «Віноблагроліс» ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці.

Відповідності до постанови Козятинського міськрайонного суду від 13.10.2016 року у справі № 133/1621/16-п визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн., за те, що він 27.07.2016 близько 13 год. 50 хв. в м. Козятині Вінницької області по вул. Пилипа Орлика, 10 в приміщенні ДП «Агроліс», будучи в нетверезому стані обзивав нецензурними словами свого керівника Сичова В.П., на його зауваження та зауваження інших осіб не реагував, чим порушив громадський порядок.

Згідно наказу № 28-К від 15.08.2016 року директора ДП «Козятинський Райагроліс» - ВОКСЛП «Віноблагроліс» Сичова В.П., звільнено ОСОБА_2 з посади майстра лісу відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно протоколу № 5 від 07.12.2017 року зборів членів первинної профспілкової організації ДП «Козятинський райагроліс» «Про надання згоди профспілкової організації на звільнення ОСОБА_2 за п. 3 ст. 40 КЗпП України», вирішено одноголосно надати згоду на звільнення ОСОБА_2 згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, який дійсно на протязі певного часу не виконував вказівки керівника, має дві догани (перша догана від 06.11.2015, друга догана від 10.12.2015) два дні прогулу (27.07.2016 та 28.07.2016), тим самим порушив трудову дисципліну.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача з роботи проведено без порушення чинного трудового законодавства і підстави для поновлення позивача на роботі відсутні, як і підстави стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної правової норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

У справі про звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У справах про поновлення на роботі обов'язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно відмовив в задоволенні позовних вимог про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, так як відповідачем доведено правомірність звільнення позивача, оскільки позивач на протязі року не виконував вказівки керівника, має дві догани (перша догана від 06.11.2015 року, друга догана від 10.12.2015 року) два дні прогулу (27.07.2016 та 28.07.2016), тим самим порушив трудову дисципліну.

Зазначені обставини свідчать про дотримання вимог КЗпП України відповідачем при звільненні позивача на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції в цій частині.

Зокрема, аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлений судом факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, який надав право відповідачу звільнити ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів не може погодитись із доводами заявника, що відповідач мав би звільнити позивача за іншим пунктом ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки при одночасній наявності правових підстав розірвання трудового договору з працівником передбачених різними пунктами ч. 1 ст. 40 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган має право самостійно обрати підставу звільнення.

В іншій частині рішення суду першої інстанції заявником не оскаржується, а тому колегією суддів відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не перевіряється.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлене, колегія суддів прийшла до переконання, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не свідчать про невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 141, 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.02.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 17.05.2018 року.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. В. Ковальчук

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев