Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/356/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що ОСОБА_3 є сином відповідача та навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Олевській професійний ліцей» з 01.09.2016 року по 28.06.2019 року. У зв'язку з чим, син потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, оскільки самостійно позивачка забезпечити сина не може. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина на час навчання не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 23 років або припинення нею навчання, але не менше встановленого законом мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відзив на позов від відповідача суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивачки та відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_6, що стверджено копією свідоцтва про народження останнього (а.с.4).

ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Олевській професійний ліцей» з 01.09.2016 року та закінчує навчання 28.06.2019 року, що стверджується довідкою вищезазначеного навчального закладу від 19.09.2018 року № 378 (а.с. 3).

Шлюб між сторонами розірваний згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17.02.2011 року та місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено за місцем проживання позивачки(а.с. 10).

Відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 22.11.2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та не може в повній мірі надати самостійно відповідну допомогу сину, оскільки має на утриманні іншу дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою про склад сім'ї від 19.09.2018 року № 5352 (а.с. 6). Відповідач матеріально сину ОСОБА_3 не допомагає, хоча має таку можливість та може утримувати свого повнолітнього сина, який навчається.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов'язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного зв'язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв'язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов'язання, пов'язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров'я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку суд вважає, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3, в зв'язку з навчанням останнього, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення навчання.

Враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач має можливість утримувати свою сина ОСОБА_3 до закінчення навчання, оскільки останній навчається на денній формі навчання, несе витрати пов'язані з навчанням, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, однак ухиляється від обов'язку, як батько допомогти повнолітній дитині, яка потребує допомоги закінчити навчальний заклад і здобути професію, а тому кошти на утримання сина до закінчення його навчання у навчальному закладі, слід стягнути в примусовому порядку та у розміри передбаченому ст.182 СК України, щомісячно, але без урахування часу на канікули.

Разом із тим слід зазначити, що посилання позивачки відносно стягнення аліментів у відповідності до вимог Закону України «Про Державний бюджет України», у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку є безпідставним, оскільки зазначений закон розповсюджується на дітей, які не досягли 18-ти річного віку, а тому до повнолітньої особи застосуванню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню за наведених вище обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А згідно до ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись: ст.ст.8, 21, 55, 63 Конституції України, 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,279,354,355 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191, 198, 199, 200 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, без врахування часу на зимові та літні канікули, починаючи з 25.09.2018 року та на період навчання і до закінчення навчання ОСОБА_3, тобто по 28.06.2019 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., які перерахувати на р/р 6460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, отримувач: УК у Олевському районі/Олевськ.р-н/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, МФО - 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті позову ОСОБА_1 - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду Апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_3, ІПН - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН - НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2.

Суддя: В. В. Волощук