АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/784/18Головуючий по 1 інстанції - Кваша І.М.
Категорія: 23 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

секретар Наконечна М.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року (ухваленого в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області під головуванням судді Кваші І.М.) у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про визнання договору оренди землі недійсним.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

01 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПСП «Нива» про визнання договору оренди землі недійсним.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що він є власником земельної ділянки площею 2,6540 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського району.

07 лютого 2013 року між ним та ПСП «Нива» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, терміном на 20 років, який зареєстрований державним реєстратором Реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області 11 липня 2014 року, індексний номер: 14372733.

Однак, до цього часу свого примірника договору оренди він не отримав.

Вважає, що спірний договір оренди землі є недійсним, оскільки його укладено в порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про оренду землі».

Просив визнати поважною причину пропуску строку для звернення до суду, визнати недійсним договір оренди землі від 07 лютого 2013 року, а також стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року як незаконне.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 вказав, що відповідно до п. 44 договору, вказаний договір складений в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі, який провів його державну реєстрацію. Вказує, що ні на його усний запит, ні на письмовий оригінал договору з додатками надано не було.

Крім того, п. 9 договору не відповідає ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», так як позивач не володіє інформацією, який розмір становить орендна плата, що виплачується та на якій підставі і який документ підтверджує повний розрахунок за договором. Вважає, що за 2014-2016 роки йому не в повному обсязі виплачена орендна плата.

Вважає, що й інші пункти договору не в повній мірі відповідають вимогам ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», тому на цій підставі він повинен бути визнаний недійсним.

Суд першої інстанції на вказані обставини належної уваги не звернув та ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню з підстав порушення судом вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_3 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 19 листопада 2002 року на праві власності належить земельна ділянка площею 2,6540 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Лукашівської сільської ради Чорнобаївського р-ну Черкаської обл., кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 21).

07 лютого 2013 року між позивачем ОСОБА_3 та ПСП «Нива» укладено договір оренди землі, за яким орендодавець передав в оренду відповідачу належну йому земельну ділянку строком на 20 років.

На підставі ст. 20 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Чорнобаївського РУЮ Черкаської області 11 липня 2014 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, згідно з яким зареєстровано право оренди належної позивачу земельної ділянки за ПСП «Нива».

Звертаючись до суду з позовом, а потім і апеляційною скаргою, ОСОБА_3 вказав на відсутність основних істотних умов договору, передбачених ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», а саме не зазначення розміру орендної плати, порядку та строків її виплати та відповідальність за її несплату. На цій підставі вважав, що суд першої інстанції прийняв незаконне рішення про відмову в задоволенні його позовних вимог, оскільки є всі підстави для визнання договору недійсним. Крім того, вказав, що в нього відсутній сам договір і це позбавляє його можливості контролювати виконання договору з боку орендаря.

Перевіряючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх необгрунтоними, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 15 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо.

З матеріалів справи, а саме оспорюваного договору оренди землі вбачається, що питання щодо орендної плати врегульовані п.9 договору, яким передбачено, що орендна плата вноситься на земельні ділянки орендарем у формі та розмірі 4 % від вартості оцінки земельного паю, виплата проводиться у формі за бажанням орендодавця. Умова щодо відповідальності за несплату орендної плати в договорі сторонами обумовлена, визначено, що орендар такої відповідальності не нестиме. Вказане є правом сторін договору.

Пункт 10 договору передбачає, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Пункт 11 договору визначає, що орендна плата вноситься на протязі року.

Тому, враховуючи вище встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що договір містить всі необхідні істотні умови і підстав, на які вказує позивач для визнання його недійсним немає.

Посилання особи, що подає апеляційну скаргу на невчасне отримання на його думку орендної плати, не зміну розміру орендної плати не є підставою для визнання договору оренди недійсним.

Крім того, суд першої інстанції, вирішуючи спір та досліджуючи акт прийому-передачі, правильно зазначив, що неналежне оформлення такого акту само по собі не тягне недійсність договору, на що вказував позивач.

На думку колегії суддів, ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним не навів обгрунтованих та переконливих підстав для його задоволення. Його доводи не спростовують встановлені обставини справи та наявні матеріали і суд першої інстанції правильно визначився з природою спірних правовідносин та ухвалив законне рішення про безпідставність позову про визнання договору оренди землі недійсним, правильно при цьому зазначивши, що з вимогу про розірвання договору ОСОБА_3 не заявляв.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про визнання договору оренди землі недійсним залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2018 року.