РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/2170/18

Провадження№2-о/751/82/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 (не прибула)

заінтересовані особи: Куликівська районна державна нотаріальна контора (представник не прибув), Куликівська селищна рада Куликівського району Чернігівської області (представник не прибув)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Куликівська районна державна нотаріальна контора, Куликівська селищна рада Куликівського району Чернігівської області про встановлення факту належності заповіту,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт, складений 27.11.1991 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області №83 від 27.11.1991 року, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 07.11.2002 року. 26 травня 2003 року було відкрито спадкову справу на підставі заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та в подальшому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Також вона звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), але їй було відмовлено у звязку з тим, що існують розбіжності у написанні її прізвища, а саме: у заповіті вказано "Квитко", а у паспорті "Квітко". Із-за вказаних неточностей вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку.

У судове засіданні заявник не прибув, про день та час розгляду справи повідомлена, надала заяву про розгляд справи без участі, та вказала, що заяву підтримує та просить задовольнити.

Представники заінтересованих осіб - Куликівської районної державної нотаріальної контори та Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження батьками заявника ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Симан) були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

27 листопада 1991 року ОСОБА_2 складено заповіт, яким все своє майно заповіла порівну синові - ОСОБА_4 та доньці - ОСОБА_3 (заявниці) (а.с.48). Даний заповіт нотаріально посвідчений виконавчим комітетом В-Муравійської ради народних депутатів Куликівського району Чернігівської області та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №83.

Відповідно копії свідоцтва про смерть 07.11.2002 року померла ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно довідки виконкому В-Муравійської сільської ради вбачається, що померла ОСОБА_2 до дня смерті була прописана і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у встановлений строк звернулися із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_2 (а.с.47).

Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що складається із житлового будинку в с. Вершинова Муравійка, вул. Кобзарева, 38 та грошових заощаджень отримали син та дочка - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.9,55).

Право власності на вказаний будинок по 1/2 частині було зареєстровано в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 29.05.2003 року за ОСОБА_4 та ОСОБА_1, реєстраційний номер 790232, номер запису 117 в книзі 1 (а.с.10).

Як вбачається із копії сертифіката від 14.10.1998 року спадкодавець ОСОБА_2 за життя мала право на земельну частку (пай) у КГСП "1 - Травня", що розташоване в с. В-Муравійка Куликівського району Чернігівської області (а.с.11).

25 жовтня 2017 року до Куликівської районної державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавця - земельну частку (пай) у вищевказаному господарстві (а.с.57).

Однак постановою Куликівської районної державної нотаріальної контори від 23.02.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві на земельний пай у звязку з розбіжністю прізвищ у документах.

Факти що мають юридичний характер це факти з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що на підставі заповіту в особи - спадкоємця виникають відповідні права та обов'язки, така особа вправі звернутись до суду з вимогою про встановлення факту приналежності вказаного заповіту.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на представлені документи: копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с.5), копію паспорту ОСОБА_1 (а.с.4), копію свідоцтва про народження та укладення шлюбу (а.с.7-8), копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 (а.с.23), суд вважає доведеним факт, що заповіт складений 27 листопада 1991 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області №83 від 27.11.1991 року, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт належності заповіту, за встановленням якого звертається ОСОБА_1М, має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити право на спадщину за заповітом.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293, ст.294, п.6 ч.1 ст.315, 316-319 ЦПК України, враховуючи розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Куликівська районна державна нотаріальна контора, Куликівська селищна рада Куликівського району Чернігівської області про встановлення факту належності заповіту - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, складений 27 листопада 1991 року ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій Вершиново-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області №83 від 27.11.1991 року, належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. В. Маслюк