Номер провадження 2/754/814/18
Справа №754/6908/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.,

при секретарі Моторенко К.О.,

за участю

представника позивача Бурдій Н.О.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачем, з метою доцільного та ефективного використання бюджетних коштів, було проведено перевірку даних використаних для призначення (перерахунку) пенсії. В результаті перевірки встановлено, що виникла переплата пенсії за період з 01.12.2013 року по 31.12.2015 року, з 01.05.2016 року по 28.02.2017 року в розмірі 2211 грн. 44 коп. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління суму надмірно виплачених коштів у розмірі 2211 грн. 44 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.05.2018 року замінено Лівобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, оскільки 29.03.2017 року Кабінетом Міеістрів України прийнято Постанову «Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві», а 27.04.2018 року було створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Позивачем ГУ ПФУ в м.Києві з метою доцільного та ефективного використання бюджетних коштів, було проведено перевірку даних використаних для призначення (перерахунку) пенсії.

В результаті перевірки встановлено, що виникла переплата пенсії у ОСОБА_2 за період з 01.12.2013 року по 31.12.2015 року та з 01.05.2016 року по 28.02.2017 року в розмірі 2211 грн. 44 коп.

Про факт виникнення переплати пенсії у відповідача свідчить лист №342 від 07.09.2016 р. Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_2 був надісланий лист № 648/06-33 від 12.04.2017 року, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку. Проте відповідач ніяким чином не відреагував на пропозицію позивача.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року № 25-3 "Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення, яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1,2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін, та, враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як встановлено в судовому засіданні, ГУ ПФУ в м.Києві було здійснено переплату пенсії відповідачу не з причин рахункової помилки чи недобросовісності набувача грошових сум.

Позивачем у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, не було зазначено, у зв'язку з чим відповідачу було надмірно виплачено кошти.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи вищевикладене, вимоги діючого законодавства, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_2, недоведеність позивачем того факту, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 95, 263-265 ЦПК України, ст.ст.1212, 1215 ЦК України, Конституцією України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимогГоловного управління Пенсійного фонду України в м.Києві до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2018 року.

Суддя: