Справа № 463/6236/15-ц
Провадження № 2/463/98/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючогосудді Шеремети Г. І.

за участю секретаря с/з- Козак О.В.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи ЛМР Гасюка Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, третя особа: Львівська міська рада, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні власністю та земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, остаточно просила зобов'язати відповідачів демонтувати огорожу капітального типу, збудовану посередині подвір'я перед будинком АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку на цьому подвір'ї до попереднього стану.

Позов мотивує тим, що разом із своєю сім'єю є власником квартири АДРЕСА_1. Власниками квартири НОМЕР_4 є відповідачі. Для обслуговування будинку АДРЕСА_1, в якому проживає сім'я позивача та відповідачів, Львівською міською радою було передано всім співвласникам будинку у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1000 га. згідно договору оренди від 11.10.2012 року на строк 10 років - до 26.07.2022 року. Всупереч умовам договору оренди (п.17 встановлено заборону самовільної забудови земельної ділянки), без згоди власників квартири НОМЕР_6 та всупереч їх інтересам, відповідачами збудовано огорожу капітального типу посеред подвір'я перед будинком АДРЕСА_1. Через те, що огорожа збудована впритул до погреба, позивач та її сім'я позбавлена можливості використовувати його в своїх цілях. Так як відповідачі демонтувати самовільно встановлену огорожу в добровільному порядку відмовляються, тому з метою захисту своїх порушених прав позивач звернулася до суду з даним позовом, який просить задоволити.

Позивача та її представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задоволити.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання з розгляду даної справи не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав. Подав заперечення на позов (а.с.31-32,56-57), які у відповідності до положень ст.178 ЦПК України, в редакції після набрання чинності змінами від 03.10.2017 року, вважаються відзивом на позов, в яких просив в позові відмовити з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Вважає, що спірна огорожа була збудована значно раніше, ще попередніми власниками будинку №43 та така відмічена на Плані земельної ділянки, яка передається в оренду, на Схемі розмежування, на топографічній карті від 11.11.2013 року, а також на плані території земельної ділянки від 2016 року. А споруджена відповідачем відновлена огорожа знаходиться поза межами спільно орендованої з позивачем земельної ділянки, що підтверджується планом землекористування земельною ділянкою (додаток до договору оренди). А відтак непотрібно жодної згоди позивача на встановлення огорожі на земельній ділянці, до якої позивач немає жодного відношення. Як на підтвердження своїх заперечень покликався на лист ЛКП «За замком» від 27.01.2016 року за №12.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Відповідач пояснила, що її батьком ОСОБА_7 споруджено відновлювану огорожу, яка знаходиться поза межами, наданої в оренду, земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечив та пояснив, що наявний в матеріалах справи висновок експерта не підтверджує обґрунтованості заявленого позову, оскільки в такому не надано відповіді на усі питання експертизи, у зв'язку з чим заявляв клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, в призначенні якої ухвалою суду від 14.11.2018 року було відмовлено.

Представник третьої особи ЛМР в судовому засіданні при прийнятті рішення поклався на розсуду суду.

Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_9 у судове засідання з розгляду даної справи не з'явилися, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Про поважність причин неявки суд не повідомили.

Ухвалою судді 16.12.2015 року відкрито провадження по справі (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року).

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 30.05.2016 року зупинено провадження по справі у зв'язку з призначенням судової земельно-технічної експертизи. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 31.03.2017 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою судді від 04.08.2017 року справу прийнято до свого провадження.

У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 03.10.2017 року з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 08.02.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.11.2018 року в клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовлено.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_5 від 28.05.1998 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів (а.с.3) позивач ОСОБА_2 разом із своєю сім'єю є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 з 16.11.2015 року є власником квартири АДРЕСА_2, отриманої в дарунок від батька ОСОБА_7, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.103-105).

Для обслуговування будинку АДРЕСА_1, в якому проживає сім'я позивача та відповідачів, Львівською міською радою було передано всім співвласникам будинку у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1000 га. згідно договору оренди від 11.10.2012 року на строк 10 років - до 26.07.2022 року (а.с.4).

Положеннями п.17 зазначеного вище договору встановлено заборону самовільної забудови земельної ділянки.

Крім того, згідно висновку про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою від 17.06.2012 року, виданого Управлінням архітектури Департаменту містобудування ЛМР, закріплено ряд містобудівельних обмежень в користуванні земельною ділянкою, зокрема п.4 передбачено обмеження нового будівництва та реконструкції, зокрема зазначено, що дозволяється капітальний ремонт та реконструкція при умові дотримання вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с.37).

Ряд обмежень щодо режиму використання земельної ділянки, переданої в оренду для обслуговування будинку АДРЕСА_1, передбачено і в обмеженнях, виданих 06.09.2012 року Управлінням Держкомзему у місті Львові (а.с.38).

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду з даним позовом, обґрунтовує мотивованість та підставність подачі такого тим, що відповідачами всупереч умовам договору оренди, без згоди власників квартири НОМЕР_6 та всупереч їх інтересам, збудовано огорожу капітального типу посеред подвір'я перед будинком АДРЕСА_1, що тим самим створює позивачу та її сім'ї перешкоди у користуванні наданою в оренду земельною ділянкою.

Оцінюючи вказані покликання сторони позивача на предмет їх відповідності обставинам справи та зібраним по справі доказам суд виходить з наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов'язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно долученого до матеріалів справи листа Личаківського районної адміністрації від 14.03.2016 року №3305-155 (а.с.46), судом встановлено, що в ході комісійного обстеження за адресою АДРЕСА_1 було виявлено самовільно новозбудований гр. ОСОБА_7 металевий паркан на бетонній основі. Вказане стверджується і актами комісії в складів представників ЛРА та ЛКП «За замком» від 09.03.2016 року та від 22.03.2016 року (а.с.47,51).

У зв'язку з не запереченням відповідачем ОСОБА_7 факту будівництва металевого паркану, однак запереченням будівництва останнього на спільно орендованій земельній ділянці, а відтак порушення цим будівництвом прав та інтересів інших орендарів, зокрема позивача ОСОБА_2, по справі було призначено будівельно-технічну експертизу.

Згідно представленого експертом Львівського НДІ судових експертиз МЮ України висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2017 року, судом встановлено, що самовільно збудована відповідачем металева огорожа частково знаходиться в межах орендованої земельної ділянки, що тим самим свідчить про грубе порушення п.17 договору оренди від 11.10.2012 року. Оскільки експерт співставивши дані обмірів огорожі отримані під час огляду з розмірами меж земельної ділянки, зазначеними в кадастровому плані земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.28), встановив, що спірна огорожа перетинає межу земельної ділянки у точці А на відстані 1,65 м від точки 4 та виходить за її межі. Вказане стверджується долученою експертом до висновку фототаблицею НОМЕР_6 (а.с.76-78).

Відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявний в матеріалах справи висновок експерта на предмет належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємного зв'язку з іншими доказами по справі, суд, керуючись принципом, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, вважає, що при прийнятті рішення вказаний висновок підлягає до врахування оскільки в такому чітко надано відповіді на усі питання експертизи, які свою детальну розшифровку отримали в дослідницькій частині висновку. У зв'яжу з цим суд вважає хибними покликання сторони відповідача на неповність проведеної експертизи.

У зв'язку з тим, що судом в процесі розгляду справи на підставі зібраних доказів було встановлено факт самовільного будівництва відповідачем ОСОБА_7 металевої огорожі на земельній ділянці, переданій в оренду, а оскільки відповідач ОСОБА_4 є членом сім'ї ОСОБА_7, його донькою, з 16.11.2015 року є власником квартири АДРЕСА_2, а відтак суд вважає, що саме ОСОБА_7 та ОСОБА_4 слід зобов'язати демонтувати огорожу капітального типу, збудовану посередині подвір'я перед будинком АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку на цьому подвір'ї до попереднього стану

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідачів на користь позивача в рівних частинах підлягає до сплати судовий збір на загальну суму 487,20 грн., та витрати на експертазу на загальну суму 4000,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_7, ОСОБА_4 демонтувати огорожу капітального типу, збудовану посередині подвір'я перед будинком АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку на цьому подвір'ї до попереднього стану.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7, ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІПН:НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_3, судовий збір на загальну суму 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7, ІПН:НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІПН:НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_3, витрати на експертизу на загальну суму 4000 (чотири тисячі) грн.. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_2 - АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_7, ОСОБА_4 - АДРЕСА_4.

Третя особа Львівська міська рада - м.Львів, пл..Ринок, 1

Третя особа ОСОБА_8, ОСОБА_9 - АДРЕСА_4.

Повний текст судового рішення складено та підписано 23 листопада 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.