Справа № 161/7465/18 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В.В.
Провадження № 22-ц/802/127/18 Категорія: 59 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Карпук А.К., Киці С.І.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, до Житлово-комунального підприємства № 3 про визнання заборгованості за житлово-комунальні послуги безпідставною, її скасування та зобов'язання до списання з особового рахунку за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з забезпечення водопостачання гарячої води до належної їй квартири, починаючи з 2005 року нею не оплачувались комунальні послуги. Гаряче водопостачання налагоджено 08 квітня 2011 року. З того моменту сплата комунальних послуг проводилась належним чином. Відсутність заборгованості відображено в квитанції на сплату комунальних послуг за вересень 2017 року. 22 серпня 2014 року ЖКП № 3 звернулось до Луцького міськрайонного суду Волинської області з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з боржників: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за період неналежного виконання виконавцями комунальних послуг в сумі 2 891, 93 грн. 02 вересня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області задоволено заяву та видано судовий наказ. Однак, 27 жовтня 2014 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області судовий наказ скасовано. Проте, відповідач періодично надсилає повідомлення з безпідставно нарахованою заборгованістю. Посилаючись на те, що від моменту скасування судового наказу пройшло понад три роки вважає про наявність законних підстав для визнання заборгованості за житлово-комунальні послуги безпідставною, її скасування та зобов'язання до списання з особового рахунку.

З врахуванням наведеного просить суд, визнати заборгованість ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 перед Житлово-комунальним підприємством № 3 за квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, безпідставною та скасувати її; зобов'язати Житлово-комунальне підприємство № 3 списати борг з особового рахунку по утриманню будинку за квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року по травень 2011 рік.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, до Житлово-комунального підприємства № 3 про визнання заборгованості за житлово-комунальні послуги безпідставною, її скасування та зобов'язання до списання з особового рахунку відмовлено.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на це рішення, в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить визнати заборгованість безпідставною та скасувати її, зобов'язати житлово-комунальне підприємство № 3 списати борг.

26 жовтня 2018 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому вказує, що апеляційна скарга є безпідставною, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської Ради згідно з розпорядженням від 13.08.1098 року № 318-р.

Відповідно до додатку 22 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.01.2018 року № 20-1 ЖКП № 3 надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в т.ч., і мешканцям квартири по АДРЕСА_1, а саме: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; прибирання підвалів, технічних поверхів; технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем загального користування; обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів; освітлення місць загального користування; енергопостачання ліфтів.

22 серпня 2014 року ЖКП № 3 звернулось до Луцького міськрайонного суду Волинської області з заявою про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з боржників: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в сумі 2 891, 93 грн..

02 вересня 2014 року видано судовий наказ про стягнення з боржників ОСОБА_5,, ОСОБА_4,, ОСОБА_1, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 на користь стягувача - житлово-комунального підприємства № 3, заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкових територій в розмірі - 2891 (дві тисячі вісімсот дев'яносто одну) грн. 93 коп., а також стягнути понесені судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

27 жовтня 2014 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області судовий наказ скасовано у зв'язку з наявністю між сторонами спору про право.

Таким чином, між позивачем та відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території на підставі відкритого особового рахунку.

Як передбачає ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції чинній на час винекнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, в чому числі, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Структура, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначені рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.01.2018 № 20-1.

Відповідно до додатку 22 до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 24.01.2018 № 20-1 житлово-комунальне підприємство АДРЕСА_1 надає наступні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: 1. прибирання прибудинкової території; 2. прибирання сходових кліток; 3. прибирання підвалів, технічних поверхів; 4. технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем загального користування; 5. дератизація (за наявності підвалів); 6. дезінсекція; 7. обслуговування димовентиляційних каналів; 8. поточний ремонт конструктивних елементів; 9. освітлення місць загального користування; 10. технічне обслуговування ліфтів; 11. енергопостачання ліфтів.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

Позивачем не надано доказів складення та направлення у визначеному законом порядку на адресу ЖКП № 3 актів-претензій щодо неналежного виконання ним послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Наявні в матеріалах справи звернення з приводу неналежного постачання гарячої води стосуються роботи іншого підприємства, а саме, ДКП "Луцьктепло". ЖКП № 3 не здійснює постачання гарячої води в будинок, а здійснює лише обслуговування внутрішньобудинкових мереж.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки відсутні визначені законом підстави для визнання заборгованості ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги безпідставною, її скасування та зобов'язання до списання з особового рахунку з підстав, зазначених позивачем у позові.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне нарахування плати за комунальні послуги неналежної якості в зв'язку з відсутністю гарячої води встановленої норми, зокрема в квартирі позивача не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Згідно з п. 29 Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, споживач має право на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

З матеріалів справи вбачається, що позивача ОСОБА_1 у відповідь на звернення щодо надання послуги з гарячого водопостачання неналежної якості зокрема у квартиру АДРЕСА_1 листом виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.11.09 № КО-3190-090 та листом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» від 08.04.11 № 2204/10 повідомлено про проведення перерахунку за послугу з гарячого водопостачання.

Крім того, позивачем не надано суду доказів, що причиною надання послуги з гарячого водопостачання неналежної якості є неякісне надання послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем загального користування відповідачем.

Покликання позивача на порушення строків позовної давності, як на підставу списання заборгованості не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов'язується із судовим захистом суб'єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб'єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов'язаної особи.

Однак за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб'єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов'язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу.

Цивільний кодекс України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов'язання не визнає. Пропущення позовної давності також не породжує права боржника вимагати припинення зобов'язання в односторонньому порядку (частина друга статті 598 ЦК України), якщо таке його право не встановлено договором або законом окремо.

Таким чином, діюче законодавство України не передбачає можливість списання заборгованості, позовна давність за якою сплила, окрім як за бажанням самого кредитора.

В такому випадку, у разі звернення ЖКП № 3 до суду з позовами про стягнення оскаржуваної суми боргу за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території з позивача ОСОБА_1, остання має право доводити про необґрунтованість позовних вимог, та заявляти клопотання про застосування строків позовної давності, як це передбачено ч. 3 ст. 267 ЦК України.

У зв'язку з вищевикладеним, на підставі повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначений характер спірних правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався позивач в суді першої інстанції, як на підставу позову, а відтак були предметом дослідження місцевого суду в оскаржуваному рішенні та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 серпня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді