Справа № 182/4431/17
Провадження № 2/0182/708/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.03.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Власенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 16.08.2017 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності йому та його матері - ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності, виданого Південнотрубним заводом м. Нікополя.

Вищезазначений оригінал свідоцтва про право власності втрачений ними. У видачі дублікату листом ПАТ «Нікопольский південнотрубний завод» було відмовлено, оскільки документи стосовно житлового фонду передано до комунальної власності м. Нікополя разом з житловим фондом.

Дублікат свідоцтва про право власності на житло виданий КП « Нікопольським МБТІ» та на його підставі зареєстроване право власності на ? частину квартири № 14 по вул. Трубників в м. Нікополі за ОСОБА_2

У державній реєстрації права власності йому було відмовлено, оскільки державним реєстратором встановлена розбіжність у прізвищі.

Так згідно паспорту громадянина України, його прізвище «Жабітенко», в той час як вбачається із правовстановлюючого документу на квартиру його прізвище російською мовою « Жабитенко» .

Враховуючи, що при перекладі його прізвища на українську мову вірним є написання «Жабітенко», як це зазначено в інших документах, зокрема, закордонному паспорті, виданому 10.06.2002 року, посвідченні офіцера Збройних сил Україн, з метою реєстрації його права власності на ? частину квартири, просить суд визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41,82 кв.м., житловою площею 26, 36 кв.м.

Позивач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити (а.с.51).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви, просить справу розглядати в її відсутність та рішення прийняти у відповідності до до вимог чинного законодавства (а.с. 56) .

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017 року (надалі - Закон № 2147-VIII), Розділом 2 якого внесено зміни до Цивільного Процесуального кодексу України та викладено його у новій редакції.

Згідно п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановено, що на підставі копії свідоцтва про право власності на житло, посвідченого начальником Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», довідки Комунального підприємства «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.07.2017 року № 605, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності від 30.12.1993 року, виданого Південнотрубним заводом м. Нікополя (а.с. 7, 17).

Вищезазначений оригінал свідоцтва про право власності втрачений позивачем, згідно оголошення місцевої газети «Сила» від 28 червня 2017 року № 51, свідоцтво про право власності на житло від 30 грудня 1993 року, що посвідчує право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вважається недійним (а.с. 12).

У державній реєстрації права власності на належну частину позивачу державним реєстратором відмовлено, оскільки встановлена розбіжність у написання прізвища.

Так, згідно паспорту громадянина України, прізвище позивача «Жабітенко», в той час як вбачається із правовстановлюючого документу на квартиру його прізвище російською мовою зазначено як « Жабитенко» .

Вказані розбіжності виникли при перекладі прізвища позивача з російської мови на українську, але, враховуючи, що при перекладі прізвища на українську прізвище позивача є «Жабітенко», що підтверджується зібраними у справі документами, зокрема, паспортом громадянина України серія АН 545123, виданого Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.10.2006 року (а.с. 4), посвідченням офіцера УК № 031962 (а.с. 19), свідоцтвом про восьмирічну освіту (а.с. 20), закордонним паспортом , виданого 10.06.2002 року(а.с.20).

Російською мовою прізвище позивача є «Жабитенко», що підтверджується дипломом ПВ « 516232 від 19 липня 1986 року (а.с. 18).

Окрім невірно вказаного прізвища в свідоцтві про право власності на квартиру позивача, виданого Південнотрубним заводом , всі відомості (імя, по батькові) в документах співпадають з даними позивача, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права, в тому числі визнання права власності.

Виходячи із наведеного, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41, 82 кв.м., житловою площею 26, 36 кв.м.

Керуючись ст.ст 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 386, 392ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 41, 82 кв.м., житловою площею 26, 36 кв.м.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя: ОСОБА_5