Справа № 219/1235/18
Провадження № 2/219/991/2018
15 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Брежнева О.А.
за участю секретаря Котинської А.О.
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на підставі договору дарування квартири від 23 квітня 1997 року належить квартира АДРЕСА_1 (раніше Артемівськ) Донецької області. У її квартирі з її відома та з її згоди був зареєстрований її чоловік ОСОБА_2 Наразі шлюб між ними розірваний. З серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені, чоловік переїхав на інше місце проживання, так як створив нову сімю. Наявність реєстрації відповідача в її квартири практично позбавляє її можливості використовувати дане приміщення для здійснення тих цілей, для чого була придбана квартира, а саме для особистого проживання і проживання членів її сімї. Просить позов задовольнити.
У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задовольнити.
Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного:
Судом встановлено, що згідно копії договору дарування квартири від 23 квітня 1997 року (а.с.7) ОСОБА_1 подарували квартиру №АДРЕСА_2 в м. артемівську (нині Бахмут) Донецької області.
Відповідно до довідки про склад сімї (а.с.5) відповідач прописаний за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Ювілейна, 85/49.
Згідно акту від 05 лютого 2018 року (а.с.6) ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з серпня 2015 року по теперішній час.
Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР член сімї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 1ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися квартирою з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням.
Суд встановив, що позивач є власником квартири №АДРЕСА_3, відповідач квартиру звільнив добровільно та не проживає в ній з 2015 року. Наявність реєстрації у квартирі відповідача порушує право власності позивача, а саме позбавляє її права розпоряджатись власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає їй у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право відповідачів користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача 704, 80 грн.
На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК Української РСР, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: О.А.Брежнев