РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року місто Чернігів

Справа №751/6047/18

Провадження№2/751/1447/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

в судове засідання не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (14005, м. Чернігів, вул. Шевчука, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (14005, м. Чернігів, вул. Шевчука, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить : усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 22 по вул. Шевчука у м. Чернігові.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування частини будинку та земельної ділянки від 28.12.2006 року він є власником 6/11 частин житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0407 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаного будинку з 1977 року зареєстрована його мати ОСОБА_2 В червні 2016 року його мати, відповідач по справі, виїхала до Російської Федерації до брата позивача на постійне місце проживання. 22.11.2016 року ОСОБА_2 отримала посвідчення на проживання в Російській Федерації та була зареєстрована за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач фактично не проживає в будинку майже два роки без поважних причин, її особистих речей в будинку не має, враховуючи її похилий вік вона не може приїздити до України, жодних витрат по утриманню житлового будинку протягом всього часу з моменту виїзду до Російської Федерації не несе. Зазначає, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 29.10.2018 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 12 ст. 128 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини будинку та земельної ділянки від 28.12.2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 6/11 частин будинку 22 по вул. Шевчука у м. Чернігові та земельна ділянка площею 0,0407 га за цією ж адресою (а.с.8, 9, 10).

У будинку 22 по вул. Шевчука у м. Чернігові, крім позивача, зареєстровані відповідачка по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та колишня дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою про склад сім»ї № 9951/1, виданої 23.07.2018 року Управлінням адміністративних послуг (а.с.14).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.

Як встановлено судом, 6/11 частин будинку 22 по вулиці Шевчука в місті Чернігові є майном (житлом) позивача, відповідач є членом його сім'ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В позові ОСОБА_1 стверджував, що відповідач, яка доводиться йому матірю, з червня 2016 року, тобто більше 1 року, не проживає в будинку, належному позивачу.

14.08.2018 року, сусідами був складений акт, затверджений головою вуличного комітету № 13 ОСОБА_5, в якому зазначено, що ОСОБА_2 в будинку 22 по вул. Шевчука у м. Чернігові зареєстрована, але не проживає з 16 червня 2016 року, а проживає в м. Іваново Російської Федерації (а.с.17).

На думку суду позивач довів той факт, що відповідачка понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, ОСОБА_2 слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись статтями 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (14005, м. Чернігів, вул. Шевчука, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (14005, м. Чернігів, вул. Шевчука, буд. 22, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування будинком 22 по вулиці Шевчука у місті Чернігові.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С. М. Ченцова