Справа № 357/698/18 Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/2009/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 30.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської обласної ради на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської обласної ради, третя особа: КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського» про скасування рішення та поновлення на роботі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2015 року Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації був виданий наказ №180-к «Про призначення директорів обласних закладів культури», яким ОСОБА_3 призначено на посаду генерального директора КП «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», строком на три роки на умовах контракту по 12.08.2018 року.

Відповідно до рішення 19-ї чергової сесії Київської обласної ради «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017 №375-19-VІІ, ОСОБА_3 звільнено із займаної посади згідно з п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Вбачається, що підставою для звільнення стало подання управління з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства виконавчого комітету Київської обласної ради, висновки і рекомендації постійної комісії Київської обласної ради з питань управління комунальною власністю, приватизації, житлово-комунального господарства та впровадження енергозберігаючих технологій.

Таке рішенням позивач вважає незаконним, прийнятим з грубим порушенням вимог чинного законодавства та з умовами діючого трудового контракту, а тому просив суд скасувати п. 7 вказаного рішення і поновити ОСОБА_3 на посаді генерального директора Комунального підприємства «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року позов задоволено. Скасовано пункт 7 рішення Київської обласної ради сьомого скликання «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017 року №357-19-VІІ. Поновлено ОСОБА_3 на посаді генерального директора Комунального підприємства «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського». Стягнуто з Київської обласної ради в дохід держави судові витрати по справі в сумі 1600 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Київська обласна рада у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вважає помилковим та безпідставним висновок суду першої інстанції щодо можливості застосування п. 11 статті 40 КЗпП України лише у випадку випробування працівника при прийнятті на роботу. Вважає, що Білоцерківським міськрайонним судом не було детально досліджено обставини, які стали підставою для прийняття рішення про звільнення працівника. Крім того, вважає безпідставним вирішення судом питання про поновлення позивача на займаній посаді, в той час як відсутнє розпорядження голови Київської обласної ради про звільнення ОСОБА_3 з посади з конкретної дати, до трудової книжки позивача запис про звільнення не вносився.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_4, яка представляє інтереси позивача, зазначила, що позивач вважає рішення суду першої інстанції в даній справі правомірним, прийнятим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі вимоги такими, що ґрунтуються на непідтверджених та необґрунтованих міркуваннях, які спростовані доказами, наявними у справі та фактичними обставинами, встановленими судом в ході розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Рішення сесії Київської обласної ради від 13 серпня 2015 року № 1014-51-VI «Про питання щодо трудових відносин з керівниками підприємств та закладів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації 13.08.2015 року був виданий наказ №180-к «Про призначення директорів обласних закладів культури», яким, зокрема, було призначено ОСОБА_3 на посаду генерального директора КП «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», строком на три роки на умовах контракту по 12.08.2018 року (т. 1 а.с.9).

Встановлено, що за рішенням 19-ї чергової сесії Київської обласної ради «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017р. за №375-19-VІІ, було звільнено з посади ОСОБА_3, згідно з п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Оскаржуване рішення було прийняте відповідачем 14.12.2017року та розміщено на сайті Київської обласної ради, але не вручено позивачу. (т. 1 а.с.6-8).

Судом встановлено також, що підставою для звільнення позивача слугували такі обставини.

У період з 20.04.2017 року по 26.05.2017 року Північним офісом Держаудитслужби проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства Київської обласної ради «Київський академічних обласний музично-драматичний театр імені ОСОБА_5» за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р., за результатами якої складено ОСОБА_6 від 30.05.2017 року № 04-30/465.

Ревізією виявлено низку порушень вимог чинного законодавства, у звязку з чим Північним офісом Держаудитслужби на адресу театру було направлено Вимогу «Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства» від 30.06.2017р. № 26-04-14-14/6688, зокрема щодо:

1)неправомірного надання матеріальної допомоги співробітникам у розмірі 531,72 тис. грн.;

2)незастосування санкцій відносно ТОВ «Флешбокс» на суму 54,4 тис. грн. за несвоєчасне повернення та безоплатне користування проектором SANYO PLC-XP 100L;

3)здійснення безпідставного списання пального на суму 6,1 тис. грн.

Театр не погодився з висновками ревізії та надіслав Північному офісу Держаудитслужби свої заперечення. Театр проінформував Київську обласну раду щодо заперечень з висновками ревізії.

З матеріалів справи вбачається, що постановою від 25.10.2017 року Київський окружний адміністративний суд позов КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського» (справа № 810/2697/17) задовольнив, визнав протиправною та скасував пункт 1 Вимоги Північного офісу Держаудитслужби від 30.06.2017р. № 26-04-14-14/6688. На час розгляду справи судом апеляційної інстанції, вказане рішення суду набрало законної сили.

Суд першої інстанції в ході розгляду справи встановив також, що театр повідомляв Київську обласну раду щодо порушень які були усунуті та направив прийнятий Наказ №82 від 11.08.2017р. «Про вжиття заходів щодо усунення порушень виявлених за результатами ревізії КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К.Саксаганського» з планом заходів (т. 1 а.с.192-196).

За матеріалами Білоцерківського МРВ ГУ СБ в м. Києві та Київської області, в ході досудового розслідування, кримінальне провадження № 0003602 від 12.07.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України за фактом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», закрито, у зв'язку з відсутністю події злочину (т. 1 а.с.148-152).

ОСОБА_6 Головного управління Держпраці у Київській області щодо позапланової перевірки субєкта господарювання КП КОР «Київський академічний обласний музично-драматичний театр ім. П.К. Саксаганського», жодних порушень дотримання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування не виявлено (а.с.153-196).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність передбачених п.11 ч.1 ст.40 КЗпП України підстав для звільнення позивача, у звязку з чим рішення про його звільнення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки правильними, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, в рішенні 19-ї чергової сесії Київської обласної ради «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних закладів, підприємств спільної власності, територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області» від 14.12.2017р. за №375-19-VІІ як підставу для звільнення з посади позивача зазначено п.11 ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п.11. ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування.

Суд першої інстанції абсолютно вірно зазначив, що Законом України № 1367-VІІІ «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України щодо випробовування при прийнятті на роботу», який набрав чинності 12.06.2016 року, запроваджено нові правила випробування при прийнятті на роботу.

Даним нормативним актом внесено зміни до статей 26-28 та 40 Кодексу законів про працю, які передбачають більш деталізоване регулювання випробування при прийнятті на роботу, включаючи розширення переліку працівників, для яких випробування не встановлюється, правила розрахунку строку випробування та спеціальні норми щодо звільнення за результатами випробування.

Таким чином, як вірно розяснено в рішенні суду першої інстанції, пункт 11 ст.40 КЗпП, за яким було прийнято рішення про звільнення з посади ОСОБА_3, може бути застосовано лише у випадку випробовування працівника при прийнятті на роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обовязки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Питання щодо порядку укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників регулюється, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19.03.1994 № 170, наказом Міністерства праці України «Про затвердження Типової форми контракту з працівником» від 15.04.1994 № 23.

ОСОБА_6 пп. 4, 8 ст. 36 КЗпП України, трудовий договір може бути припинено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41), або ж з підстав, передбачених контрактом.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не вирішення судом першої інстанції питання про можливість зміни формулювання причин звільнення, дослідивши питання правомірності застосування в даному випадку ч. 2 ст. 40 КЗпП України.

Так, відповідно до п. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України підстав для звільнення позивача ОСОБА_3 з посади генерального директора театру, зокрема, не наведено фактичних даних, які б підтверджували, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоровя позивач не може належно виконувати свої посадові обовязки. Так само відповідачем не надано доказів на підтвердження нездатності позивача забезпечити належну дисципліну праці в театрі.

Щодо вирішення питання про порушення умов контракту позивачем, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.24 розділу 5 Контракту, укладеного 13.08.2015р. між позивачем та Управлінням культури, національностей та релігії Київської обласної державної адміністрації - контракт припиняється:

а) після закінчення терміну дії контракту;

б) за згодою сторін;

в) до закінчення терміну дії контракту у випадках, передбачених пунктами 26 і 27 цього контракту;

г) з інших підстав, передбачених законодавством та цим контрактом».

Пунктом 25 розділу 5 «Внесення змін і доповнень до контракту та його припинення» Контракту передбачено, що генеральний директор може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном або Київської обласної ради до закінчення терміну його дії:

а) у разі систематичного невиконання Генеральним директором без поважних причин обовязків, покладених на нього цим контрактом;

б) у разі одноразового грубого порушення Генеральним директором законодавства чи обовязків, передбачених контрактом;

в) у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам, чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати.

Апеляційний суд прийшов до висновку про неможливість застосування до даних правовідносин положень п. 8 ст. 36 КЗпП України, оскільки звільнення позивача відбулось не у звязку з порушенням умов контракту, а з підстав, передбачених п. 4 ст. 36 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права при вирішенні питання про поновлення позивача на роботі, у звязку з передчасністю такої заявленої вимоги, оскільки звільнення, як такого, на думку відповідача не відбулося.

Даючи оцінку зазначеним обставинам, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовна вимога про поновлення ОСОБА_3 на посаді підлягає до задоволення, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії щодо особи та, щоб в особи не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах, доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, а відтак вимоги апеляційної скарги задоволені бути не можуть.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Київської обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 лютого 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2018 року.

Головуючий

Судді: