Справа № 515/156/18
Провадження № 2/515/519/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Нерушайської сільської ради Та- тарбунарського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо пре- дмета спору настороні відповідача - ОСОБА_3,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2018 року ОСОБА_4 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

11 жовтня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого залишилася земельна ділян- ка площею 4,44 га, розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського райо- ну Одеської області, яку він прийняв у спадок після смерті матері ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСХ № 772052 від 18.07.2006 р., але не переоформив на своє імя. Вона має право успадкувати зазначену земельну ділянку як спадкоємець в порядку пер- шої черги за законом, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщи- ну з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів су- місного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Татарбунарського рай- онного суду від 19.12.2017 р. встановлено факт постійного проживання її з спадкодавцем на час ві- дкритті спадщини. Після повторного звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини їй бу- ло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюю- чого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на спірне майно. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розгля- нути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у судове засідання не зявився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представ- ника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов до суду не надіслав.

Третя особа у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 265522 (а.с.6), 16.01.1973 р. Татарбунарською селищною радою зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, ак- товий запис № 2,після чого позивачу присвоєне прізвище ОСОБА_5.

Згідно копій свідоцтв про смерть серії І-ЖД № 018090 та серії І-ЖД № 273386 (а.с.7-8), ОСОБА_6 померла 14.09.2005 р., ОСОБА_5 помер 11.10.2011 р., обоє в с.Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

З матеріалів справи, а саме копій: заповіту, посвідченого секретарем Нерушайської сільської ради 03.07.2003 р. за № 113, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСХ № 775052 (а.с.9) слідує, що ОСОБА_5, як спадкоємець по заповіту, успадкував земельну ділянку площею 4, 44 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_6

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 015437 (а.с.11), підтверджується, що земельна ділянка площею 4,44 га, яка розташована на території Нерушай- ської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського ви- робництва, передана у приватну власність ОСОБА_6

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.12.2017 р. (копія на а.с.12- 13) встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4, як спадкоємця першої черги за законом, разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме 11.10.2011 р.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8, що видно з листа нотаріуса (а.с.14).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, загальною площею 4,4385 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради, що перебувала у власності ОСОБА_6, становить 153641, 08 грн., що видно з повідомлення відділу у Татарбунарському районі Головного управління Держ- геокадастру в Одеській області від 05.02.2018 р. (а.с.25).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право спадкуван- ня почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги…

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом в порядку першої черги після свого чоловіка ОСОБА_5, крім неї спадкоємцем в порядку першої черги за законом є син спадкодавця - ОСОБА_3, який не претендує на спадщину. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору позивач не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на земельну ділянку пло- щею 4,44 га, яка залишилася після смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, яка народилася 11.10.1948 р. в с.Дмитрівка Татарбуна- рського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земе- льну ділянку площею 4,44 га, що розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 015437, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією 20.04.2004 р. на імя ОСОБА_6, яку її чоловік ОСОБА_5 прийняв у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВСХ № 772052 від 18.07.2006 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3214, але за життя не оформив правовстановлюючий документ на своє імя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко