Єдиний унікальний номер 263/4908/18
Номер провадження 22-ц/804/414/18
Категорія 44 Головуючий у 1-й інстанції Киян Д.В.
Суддя-доповідач Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.,

суддів - Принцевської В.П., Биліни Т.І.,

секретар - Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, і до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради по Центральному району, про виселення із службового приміщення,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2018 року зупинено провадження у справі за вищевказаним позовом до набрання законної сили рішення Верховного Суду по справі №263/7338/17.

Не погоджуючись з ухвалою, представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу від 14 вересня 2018 року, направити справу для подальшого розгляду по суті до суду першої інстанції. Підстави зупинення провадження у справі апелянт вважає незаконними та необґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційний суд розглянув справу без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зі справи вбачається, що 23 квітня 2018 року Виконавчий комітет Маріупольської міської ради звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення із службового приміщення (а.с.2-4,19-23).

21 травня 2018 року судом відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом (а.с.24), призначено підготовче судове засідання на 22 червня 2018 року.

Згідно з довідкою секретаря від 22.06.2018 року підготовче засідання у справі перенесено на 14.09.2018 року у зв'язку із неявкою сторін.

13 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_7 надав суду заяви із проханням перенести розгляд справи, призначеної на 14 вересня 2018 року, посилаючись на стан здоров'я та на той факт, що не отримав позовну заяву (а.с.29), також на те, що не має можливості надати відзив на позовну заяву у строк до 14.09.2018 року (а.с.35). Заяву про перенесення розгляду справи у зв'язку із неможливістю в строк надати відзив на позовні вимоги подав суду і представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 (а.с.34)

13 вересня 2018 року представник позивача подав суду письмове клопотання про зупинення провадження у справі до результату перегляду в касаційному порядку рішення по справі №263/7338/17 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування службовою квартирою (а.с.30-31).

Обгрунтовуючи клопотання про зупинення провадження, представник позивача - виконавчого комітету Маріупольської міської ради посилався на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 10.10.2017 року по справі №263/7338/17 був задоволений позов виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 (а.с.15). Постановою Апеляційного суду Донецької області від 05.07.2018 року заочне рішення було скасовано, у позові відмовлено.

Позивач оскаржив в касаційному порядку постанову апеляційного суду, і 17.08.2018 року Верховним Судом у складі судді Касаційного цивільного суду відкрите касаційне провадження у даній справі (а.с.32).

На даний час справа Верховним судом не розглянута.

Представник позивача посилався на норми ЦПК України, які передбачають обов'язок суду зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи у разі об'єктивної неможливості вирішити спір у даній без результатів іншої справи; або застосувати норми, що дають суду право зупинити провадження у зв'язку із переглядом судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку палатою, об'єднаною платою, Великою Палатою Верховного Суду.

Суд першої інстанції погодився із доводами заявника, 14 вересня 2018 року ухвалив про зупинення провадження у справі до вирішення справи №263/7338/17, посилаючись на п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому нормою цієї статті встановлено, що суд не може посилатись на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадках коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз'яснено, що визначаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Отже, відповідно до положень ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку.

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Позивачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі про виселення відповідачів - до закінчення розгляду іншої справи за позовом виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та до ОСОБА_8 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Зупиняючи провадження, суд першої інстанції не зазначив, у чому полягає неможливість розгляду справи про виселення відповідачів з службового приміщення, тобто, що унеможливлює встановлення судом обставин справи і перевірку доказів позивача за власними вимогами в межах даної справи з урахуванням заперечень відповідачів щодо підстав виселення з службового приміщення, які вони навіть не мали можливість надати суду в даній справі, і без встановлення обставин щодо позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, які мають іншу юридичну природу.

Таким чином, вбачається, що зупинене судове провадження призведе до порушень принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Крім того, позивач не позбавлений можливості переглядати судові рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що провадження по справі підлягає зупиненню з підстав, визначених позивачем, є передчасним й суперечить положенням процесуального закону, оскільки підстави для зупинення провадження відсутні.

Відповідно до вимог ст.ст.374, 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 вересня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 вересня 2018 року.

Судді

Є.Є. Мальцева

В.П. Принцевська

Т.І. Биліна