Провадження номер 2/741/247/18
Єдиний унікальний номер 741/201/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 березня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай),

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_4 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкову земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 14 грудня 1998 року померла її мати ОСОБА_5. За життя вона набула право на земельну частку (пай) розміром 6,64 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Паризька Комуна» на території ОСОБА_4 міської ради, яке належало їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0160964. За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким усе своє майно заповідала позивачу. Позивач прийняла спадщину, подавши до ОСОБА_4 районної ДНК заяву про прийняття спадщини. 23 жовтня 1999 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Коли позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), то отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутній оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). Крім того, у свідоцтві про народження позивача її імя зазначено як «Галя», хоча її імя по паспорту «Ганна». Також у свідоцтві про народження позивача прізвище її матері вказано «Сабецка», однак у свідоцтві про смерть матері її прізвище - «Сабецька». У звязку з цими розбіжностями неможливо підтвердити родинний звязок між позивачем та спадкодавцем. Саме тому позивач звернулася до суду та просила судовим рішенням установити факт, що вона є дочкою ОСОБА_5, та визнати за нею право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позову, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОТГ в особі ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області в судове засідання не зявився. Представник відповідача направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона тривалий час працювала бухгалтером у КСП «Паризька Комуна», у колгоспі також працювала ОСОБА_5. Часто замість ОСОБА_5 на роботу виходила її дочка ОСОБА_2.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона жила по-сусідству та товаришувала з покійною ОСОБА_5. Свідок достовірно знає, що ОСОБА_8 була матірю ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0160964 площею 6,64 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Паризька Комуна» на території ОСОБА_4 міської ради. Підпис про отримання сертифіката в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Паризька Комуна» відсутній, і сертифікат також відсутній. Згідно зі списком-додатком до державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП «Паризька Комуна» серія ІІ-ЧН № 000086 ОСОБА_5 внесена до списку за № 273. Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) ОСОБА_5 виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0160964 площею 6,64 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Паризька Комуна» на території ОСОБА_4 міської ради за № 234 від 19.08.1996. Вартість земельних ділянок згідно з сертифікатом становить 149574,89 грн., що підтверджується повідомленнями відділу у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області від 01.08.2017 № 29-25-0.32-323/1.12-17, від 24.01.2018 № 29-25-0.32-100/1.12-18 та від 24.01.2018 № 29-25-0.32-100/1.12-18 (а. с. 10, 11), копією книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Паризька Комуна» (а. с. 12).

14 грудня 1998 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким належний їй жилий будинок, а також все інше майно, яке буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала дочці ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 32) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 25). А, отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

Статтею 549 ЦК УРСР передбачалося, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_5 № 51/1999 (а. с. 30-35) убачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5. Факт родинних відносин між фізичними особами підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва про народження позивача (а. с. 7), у якому прізвище імя, по-батькові її матері вказано російською мовою як «Сабецка Олександра Андріївна», копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 7), копією заповіту (а. с. 32), у якому вказано, що ОСОБА_5 заповідає все своє майно дочці ОСОБА_2, а також показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаних у судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Установлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, адже дозволить їй реалізувати свої спадкові права після смерті матері. Тому ця позовна вимога підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), оскільки відсутній оригінал сертифіката на спадкову земельну частку (пай), що підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 277/02-31 від 01 березня 2018 року (а. с. 22).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 було виписано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0160964, але вона його не отримувала. Оригінал сертифіката у відділі у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області також відсутній, а, отже, оригінал сертифіката втрачений.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовна вимога про визнання права на спадкову земельну частку (пай) також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 211, 247, 258, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Установити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_5, яка померла 14 грудня 1998 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 14 грудня 1998 року, право на земельну частку (пай) площею 6,64 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Паризька Комуна», розташованих на території ОСОБА_4 міської ради Чернігівської області, вартістю 149574,89 грн., яке належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0160964, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 234 від 19 серпня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий