РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/538/18
Провадження № 2-о/327/22/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2018 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Антіпової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Т.А.,

за відсутності осіб, які повинні приймати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Більмацькому та Розівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі відділ ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій зазначила, що 31 жовтня 2018 року у м. Донецьку помер її батько ОСОБА_2. Смерть ОСОБА_2 наступила в результаті хронічної судинно мозкової недостатності ІІІ ст., що підтверджується довідкою про смерть № 64/4 від 01.11.2018 року, видане Центром первинної медико санітарної допомоги № 5 м. Донецька. Факт родинних відносин між заявником та померлим підтверджується свідоцтвом про народження заявника від 19.07.1951 року, актовий запис № 99, виданий Ямським відділом ЗАГС серія ЯЦ № 157551 та свідоцтвом про одруження заявника ОСОБА_1 серія П-НО № 274298, актовий запис № 143, виданий Кіровським ЗАГС м. Донецька. При зверненні до відділу ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області з метою належної реєстрації смерті ОСОБА_2, заявниці було відмовлено на тій підставі, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, де неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятим відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність та заяву про встановлення факту смерті задовольнити (а.с. 15).

Представник заінтересованої особи відділу ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області у поданій до суду письмовій заяві, не заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1, та також просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 18).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, з'ясувавши позицію заявника, а також представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Відповідно до Переліку № 1 населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Донецьк відноситься до визначених у цьому Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідною донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії ЯЦ № 157551 від 19.07.1951 року, та копією свідоцтва серії П-НО № 274298 від 28.02.1975 року, з якого вбачається, що після її одруження з гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дівоче прізвище дружини «Рожнова» змінено на «Новобранова» (а.с. 8,9).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер 31жовтня 2018 року у м. Донецьку, про що 01 листопада 2018 року Кіровським відділом записів актів громадянського стану м. Донецька Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки було видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 1737, та що також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 64/4 від 01 листопада 2018 року і відповідною довідкою про причину смерті (а.с. 10,11).

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоровя, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоровя від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоровя видається лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відділ ДРАЦС по Більмацькому та Розівському районах ГТУЮ у Запорізькій області листом від 27 листопада 2018 року відмовив заявниці у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, на тій підставі, що для реєстрації було пред`явлено документ, який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 4).

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявникові для отримання свідоцтва про смерть державного зразка та одержання свідоцтва про смерть ОСОБА_5 зразку та вирішення питання про успадкування майна після померлого.

Також судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 211, 247, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати встановленим факт смерті, а саме, що ОСОБА_2, громадянин України, який народився 10 березня 1926 року, місце народження Російська Федерація, Орловська область, д. Летня, помер в Кіровському районі м. Донецька 31 жовтня 2018 року в наслідок хронічної судинно мозкової недостатності ІІІ ст.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Т.А. Антіпова