Справа № 444/2020/16-ц
Провадження № 2/444/29/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретарі судового засідання Мамедова Г.І., Садова І.З.,

за участі відповідача за первісним позовом ,

одночасно позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину щодо відчуження автомобіля,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.03.2011 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано за рішенням Жовківського районного суду Львівської області. В шлюбі з відповідачем вони проживали з 15.05.2000 року до 21.03.2011 року. 29.04.2014 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Згідно даного рішення між нами поділено житловий будинок в АДРЕСА_1. Відповідно ухвали судового засідання Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2014 року у цивільній справі №2/444/5/2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу спільного майна подружжя, саме транспортних засобів залишено без розгляду в тому числі автомобілі марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згадані вище автомобілі зареєстровані за ОСОБА_1 та перебувають у його користуванні з дати їх придбання і до сьогоднішнього дня.

Дані автомобілі придбані на ім»я ОСОБА_1 коли вони перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали разом, тобто дані автомобілі є майном нажитим в шлюбі.

Однак, через те, що автомобілі знаходяться у відповідача вона не має можливості ними користуватися .

Домовитися з відповідачем про поділ автомобілів в добровільному порядку не можливо.

Оскільки, між ними не укладався шлюбний договір , домовленості з приводу збільшення розміру часток у спільно набутому майні не було, тому їх частки в спільно набутому майні є рівними.

Реєстраційні документи на згадані автомобілі знаходяться у відповідача .

Вважає, що вартість спірних автомобілів є практично однакова, тому вважає за необхідне відповідачу залишити автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, а їй просить виділити автомобіль марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідачем по справі ОСОБА_1 03.10.2016 року подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна , а саме просив суд , поділити між ними спільно нажите майно, визнавши за ним, ОСОБА_1, право власності на автомобілі : автомобіль марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30. А також, просив визнати за відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_2 право власності на автомобілі, а саме : автомобіль марки Volkswagen Polo 2003 р.в. д.н.з.НОМЕР_9, автомобіль марки Mersedes-Benz 1840 Actors, 2000 р.в., д.н.з.НОМЕР_10, автомобіль марки Skania 114, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_11, автомобільний причіп д.н.з.НОМЕР_16, автомобіль марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13, автомобіль марки Renault 140, 1992 р.в., д.н.з.НОМЕР_35, автомобіль марки Mersedes-Benz 813D, 1977 р.в.,синього кольору , д.н.з.НОМЕР_34, автомобіль марки MAN 14.272, 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_14.

В подальшому своєю письмовою заявою відповідач ОСОБА_1 по справі уточнив свій зустрічний позов поданий ним 03.10.2016 року та просив суд, до списку поділу спільно нажитого майна включити причіп KOEGEL д.н.з.НОМЕР_15, а саме, просив право власності на причіп KOEGEL д.н.з.НОМЕР_15 залишити за ОСОБА_2.

Окрім того, 09.12.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, та такі позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до ухвали судового засідання Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2014 року у цивільній справі №2/444/5/2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу спільного майна подружжя, саме транспортних засобів залишено без розгляду, в тому числі і автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2. Згадані вище автомобілі зареєстровані за ОСОБА_1 та перебувають у його користуванні з дати їх придбання і до сьогоднішнього дня . Дані автомобілі придбані на ім»я ОСОБА_1 коли сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали разом, тобто дані автомобілі є майном нажитим в шлюбі. Однак через те, що автомобілі знаходяться у відповідача вона не має можливості ними користуватися. Домовитися з відповідачем про поділ автомобілів в добровільному порядку не можливо. Оскільки, між ними не укладався шлюбний договір , домовленості з приводу збільшення розміру часток у спільно набутому майні не було, тому їх частки в спільно набутому майні є рівними. У вересні 2016 року ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву про поділ майна подружжя , а саме, про поділ вище вказаних автомобілів. Однак зі слів відповідача , коли він дізнався про судовий позов він переєстрував без її згоди на іншу сторонню особу. Із відповіді на запит адвоката стало відомо , що вказані вище транспортні засоби відповідач ОСОБА_1 без згоди ОСОБА_2 переєстрував на сторонню особу. Відчуживши спільні автомобілі після розірвання шлюбу, в силу закону відповідач , як його співвласник в режимі спільної сумісної власності мав повноваження на продаж, однак позивач є таким самим власником даних автомобілів, як і відповідач, міг ними розпоряджатися відповідно до ст.369 ЦК України . На сьогоднішній день ОСОБА_1 продовжує використовувати дані транспортні засоби, а договори про відчуження даних транспортних засобів він уклав, щоб уникнути поділу таких транспортних засобів, за рішенням суду. А тому просить суд визнати недійсними правочини, що до відчуження автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 16.01.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна об»єднано в одне провадження із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, та присвоєно номер цивільної справи №444/2020/16-ц провадження 2/444/66/2017 .

Окрім того , протокольною ухвалою суду від 16.01.2017 року залучено до участі в справі №444/2020/16-ц співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, так як спірні транспортні засоби були переєстровані на ОСОБА_3, ОСОБА_4.

26.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки проданого автомобіля та причепу, які були спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що 29.04.2014 року провадження у цій справі саме за зустрічним позовом ОСОБА_2 про поділ рухомого майна в перелік якого входив також автомобіль марки Skania 114, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_11, та причіп "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16, суд залишив без розгляду за заявою ОСОБА_2 Тобто рухоме майно, а саме транспорті засоби, в тому числі автомобіль марки Skania 114, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_11, та причіп "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 між ними так і не був поділений . В подальшому вказаний автомобіль та причіп за рішенням від 29.04.2014 року Жовківського районного суду Львівської області про розподіл між ними нерухомого майна зі стягненням вартості частки в коштах з ОСОБА_2 був реалізований 29.05.2015 року на електронному аукціоні ДВС Жовківського РУЮ Львівської області, що засвідчується актом про реалізацію майна від 17.06.2015 року, а саме вищевказаного автомобіля та причепу за ціною - 141 968.95 грн. З вказаної суми (141968.95 грн.) ОСОБА_2 було повернуто виконавчою службою різницю коштів в сумі 71 363.95 грн., які були перераховані ОСОБА_2, як залишок суми від проданого вказаного автомобіля. 16.07.2015 року вказаний автомобіль та прирчіп був придбаний гр.ОСОБА_5, що засвідчується копією листа відповіді з Територіального сервісного центру МВС . А тому. беручи до уваги те, що автомобілем марки Skania 114, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_11, та причіп "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16, були спільною сумісною власністю, і реалізовані були 29.05.2015 року на електронному аукціоні ДВС Жовківського РУЮ Львівської області, що засвідчується актом про реалізацію майна від 17.06.2015 року за ціною 141968.95 грн., з яких (141968.95 грн. :2) = 70 984.47 грн., розмір (1/2) його компенсації вартості його частки у спільно нажитому рухомому майні.

09.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину . Даний позов мотивує тим, що відповідно до ухвали судового засідання Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2014 року у цивільній справі №2/444/5/2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу спільного майна подружжя, саме транспортних засобів залишено без розгляду, в тому числі і автомобіль марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13. Даний автомобіль придбаний коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом і був зареєстрований за ОСОБА_2 16.01.2017 року у судовому засіданні , під час слухання справи. З відповіді регіонального сервісного центру МВС № 46 на запит суду за №25873 йому стало відомо, що автомобіль марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13 продано ОСОБА_2, а 30.11.2010 року перереєстровано на гр.ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.проживаюча в АДРЕСА_2, без його згоди. А тому, просив суд визнати недійсним правочин, щодо відчуження автомобіля марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13 .

05.04.2017 року ухвалою суду справу № 444/176/17, провадження 2/444/325/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та справу № 444/562/17, провадження № 2/444/457/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину щодо відчуження автомобіляоб'єднано в одне провадження з об'єднаною вже в одне провадження цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину та присвоїти номер цивільної справи № 444/2020/16-ц, провадження 2/444/66/2017.

В подальшому 12.05.2017 року ОСОБА_1 подав нові позовні вимоги, а саме просив визнати за ним право власності на автомобілі марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30, оскільки він є фізичною особою-підприємцем реєстраційний номер НОМЕР_36, і його основний вид діяльності вантажні перевезення автомобільним транспортом, тому просив суд саме на вищевказані транспортні засоби визнати за ним право власності . Окрім того, просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості ? частки проданого 29.05.2015 року спільно нажитого рухомого майна, а саме автомобіля марки Skania 114, 2000 р.в. д.н.з. НОМЕР_11 та причіп "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 в сумі 70 984 грн. 47 коп. , а також визнати недійсним правочин щодо відчуження автомобіля марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13 .

30.05.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду на усну вимогу з позовом до відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ спільно нажитого майна подружжя та визнання правочину недійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим , що відповідно до ухвали судового засідання Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2014 року у цивільній справі №2/444/5/2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу спільного майна подружжя, саме транспортних засобів залишено без розгляду, в тому числі автомобілі марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 . Згадані вище автомобілі зареєстровані за ОСОБА_1 та перебувають у його користуванні з дати їх придбання і до сьогоднішнього дня. Дані автомобілі придбані на ім»я ОСОБА_1 коли вони перебували в зареєстрованому шлюбі та проживали разом, тобто дані автомобілі є майном нажитим в шлюбі.Однак через те, що автомобілі знаходяться у відповідача вона не має можливості ними користуватися . Домовитися з відповідачем про поділ автомобілів в добровільному порядку не можливо.Оскільки, між ними не укладався шлюбний договір , домовленості з приводу збільшення розміру часток у спільно набутому майні не було, тому їх частки в спільно набутому майні є рівними. Вважає, що вартість спірних автомобілів є практично однакова, тому вважає за необхідне відповідачу ОСОБА_1 залишити автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, а їй просить виділити автомобіль марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2.

В подальшому 18.10.2018 року ОСОБА_1 на адресу суду подав уточнену позовну вимогу (остаточні позовні вимоги об»єднані за усіх раніше заявлених вимог), просив суд визнати за ним право власності на автомобілі та причіпи, а саме : автомобіль марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки "SKANIA" державний номерний знак НОМЕР_11 та причіпа "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 в сумі 70 984 грн. 00 коп. , та автомобіля марки "DAF" сідельного тягача розмитненого та знятого з обліку для продажі фірмі "Аргон" вартістю 15 000 доларів США . Визнати недійсним правочин, щодо відчуження автомобіля марки "MAN" державний номерний знак НОМЕР_13.

Позивач ОСОБА_2 за первісним позовом та одночасно відповідач за зустрічним позовом , в судове засідання не прибула , однак її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просила суд з наведених у позові підстав такий задоволити, а саме виділити ОСОБА_2 автомобіль марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1. Визнати недійсними правочин, щодо відчуження автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1. В подальшому в судове засідання не прибула, однак подала суду письмову заяву, якою просила суд справу розглядати за її відсутності та на підставі поданих до суду доказів. Щодо зустрічних позовів ОСОБА_1 заперечила та у задовленні таких позовів просила суд відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 за первісним позовом одночасно позивач за зустрічним позовом в судовому засіданні, щодо вимог позивачки за первісним позовом ОСОБА_2 заперечив, та просив у задоволенні таких вимог відмовити повністю про, що подав письмові заперечення (Том 1 а.с.19-21, 92-95, Том 2 а.с.26-28). Щодо поданих ним зустрічних позовів , просив суд такі задоволити в повному розмірі , а саме просив визнати за ним право власності на транспортні засоби, а саме : автомобіль марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30 . Стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки "SKANIA" державний номерний знак НОМЕР_11 та причіпа "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 в сумі 70 984 грн. 00 коп. , та автомобіля марки "DAF" сідельного тягача розмитненого та знятого з обліку для продажі фірмі "Аргон" вартістю 15 000 доларів США . Визнати недійсним правочин, щодо відчуження автомобіля марки "MAN" державний номерний знак НОМЕР_13 .

Співвідповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули , про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані та надані сторонами по справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п.9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , який на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 21.03.2011 року розірвано, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу справа №2-308/11.

В шлюбі з відповідачем сторни перебували з 15.05.2000 року до 21.03.2011 року.

Як вбачається із копії рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29.04.2014 року , було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Згідно даного рішення між ними поділено житловий будинок в АДРЕСА_1. Відповідно ухвали судового засідання Жовківського районного суду Львівської області 29.04.2014 року у цивільній справі №2/444/5/2014 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу спільного майна подружжя, саме транспортних засобів залишено без розгляду, в тому числі автомобілі марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як вбачається із акту оцінки транспортного засобу ЛВК №2610/03 від 26.10.2016 року ФОП ОСОБА_8, а саме транспортного засобу "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2, оцінка останнього становить 327 030,00 грн.(Том 1 а.с.44)

Як вбачається із акту оцінки транспортного засобу ЛВК №2610/04 від 26.10.2016 року ФОП ОСОБА_8, а саме транспортного засобу "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, оцінка останнього становить 134 100 ,00 грн.(Том 1 а.с.48)

Із копії акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 17.06.2015 року встановлено, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р.№656/5 про тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів ДП «Інформаційний центр» 04050 м.Київ, вул.Пимоненка 136, 29.05.2015 року організовано та проведено торги з реалізації арештованого майна, а саме: 1. автомобіль Scania 114, 2000р.в., днз - НОМЕР_11, шасі НОМЕР_37, червоного кольору 2. причіп Contar, 1999р.в., днз.НОМЕР_16, колір червоний, Kyз.НОМЕР_38, що належить ОСОБА_2.

Транспортні засоби, а саме: автомобіль Scania 114, 2000р.в., днз-НОМЕР_11, шасі НОМЕР_39, червоного кольору та причіп Contar, 1999р.в., днз.НОМЕР_16, колір червоний, Kyз.НОМЕР_38 реалізований за ціною 141968,95 грн. спеціалізованою організацією ДП «Інформаційний центр». 04050 м.Київ, вул.Пимоненка 136, 29.05.2015 року відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014р.№656/5 про тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Транспортні засоби, а саме автомобіль Scania 114, 2000р.в., днз-НОМЕР_11, шасі НОМЕР_37, червоного кольору та причіп Contar, 1999р.в., днз.НОМЕР_16, колір червоний, Kyз.НОМЕР_38 придбав ОСОБА_5, ІПННОМЕР_40, паспорт НОМЕР_41.

Тобто, на підставі реалізації майна боржника ОСОБА_2, було державним виконавцем ВДВС Жовківського РУЮ Львівської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2015 року по виконавчому листу №2-859/11 виданого 05.06.2014 року Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 70605 грн. Кошти перераховано на користь стягувача.

Згідно листа регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 20.12.2016 року №31/13-4646-3878 вбачається, що територіальним сервісним центром №4646РЦС МВС у Львівській області запит розглянуто , та повідомлено , що перелічені в запиті транспортні засоби марки "Ford S-Max Trend", та "Fiat Ducato" - перереєстровані.

Із листа регіонального сервісного центру МВС у Львівській області від 03.01.2017 року №31/13-9 вбачається, що перелічені в запиті транспортні засоби, а саме FORD S-MAX державний номерний знак НОМЕР_2, перереєстровано 08.11.2016 року на гр.ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_19 та FIAT DUCATO державний номерний знак НОМЕР_42, перереєстровано також 08.11.2016 року на гр., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.: прож. АДРЕСА_3, SCANIA R114, державний номерний знак НОМЕР_11, переєстровано 16.07.2015 року на гр.ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, прож. АДРЕСА_4, CONTAR A- 18LZL державний номерний знак НОМЕР_16, перереєстровано 16.07.2015 р. на гр.ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4,.прож. АДРЕСА_5, MAN 14.272 державний номерний знак НОМЕР_43, перереєстровано 30.11.2010 року на гр..ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, прож. АДРЕСА_6.

Додатково повідомлено, що транспортні засоби марки MERCEDES-BENZ 813D державний номерний знак НОМЕР_34, MERCEDES-BENZ 1840 державний номерний знак НОМЕР_10, RENAULT 140 державний номерний знак НОМЕР_35 належать ОСОБА_2, a KOEGEL NPК6 державний номерний знак НОМЕР_15 належить ОСОБА_1.

Стосовно транспортних засобів VOLKSWAGEN POLO державний номерний знак НОМЕР_44 та MAN 14.272 державний номерний знак НОМЕР_20 інформацію надати неможливо у зв»язку із недостовірними даними.

Як вбачається із відповіді регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на запит адвоката від 12.03.2016 року №31/13-4646/1059, що згідно бази даних комп»ютерного обліку «ДАІ-2000» та НАІС ДДАІ МВС України , за громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає АДРЕСА_7, станом на 21.03.2011 року зареєстровано 11 транспортних засобів та станом на 12.03.2016 року року - 9 транспортних засобів (вказаних в додатку), проте додаток відсутній , за громадянином ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_8, станом на 21.03.2011 року та станом на 12.03.2016 року зареєстровано 4 транспортних засобів марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, саморобний причіп (1998), синій, державний номерний знак НОМЕР_21, KOEGEL NРК 6 державний номерний знак НОМЕР_15.

Як вбачається із відповіді регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на запит адвоката від 19.01.2017 року №31/13-87 , що згідно бази даних комп»ютерного обліку «ДАІ-2000» та НАІС ДДАІ МВС України станом на 18.01.2017 року,

1)Volkswagen Polo 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_9:

- 28.05.2005 року зареєстрований на ОСОБА_11, адреса місця проживання АДРЕСА_8;

-05.02.2014 року знятий з обліку по дорученню ОСОБА_2;

-05.02.2014 року зареєстрована на ОСОБА_12, адреса місця проживання АДРЕСА_9;

-08.05.2014 року знята з обліку ОСОБА_12;

-21.06.2014 року зареєстрована на ОСОБА_13, адреса місця проживання АДРЕСА_10.

2)Scania 114 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_11 :

- 16.07.2015 року переєстрований ОСОБА_2 на ОСОБА_5, адреса місця проживання АДРЕСА_11.

3) MAN 14.272 1996 р.в., д.н.з. НОМЕР_14:

-27.11.2004 року зареєстрована на ОСОБА_14 , адреса місяця проживання АДРЕСА_12;

-21.10.2010 року знятий з обліку по дорученню ОСОБА_15;

-14.06.2011 року зареєстрована на ОСОБА_16, адреса місця проживання АДРЕСА_13;

-05.03.2013 року знята з обліку ОСОБА_16;

-07.03.2013 року зареєстрована на ОСОБА_17, адреса місця проживання АДРЕСА_14.

Із відповіді регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на запит адвоката від 29.06.2017 року №31/13-1271 , повідомлено, що транспортні засоби "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 а саме, на підставі договору купівлі-продажу №4646/2016/176344 ОСОБА_1 покупцю ОСОБА_3 від 08.11.2016 року та "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, були переєстровані в ТСЦ 4646, копії документів, що були підставою для переєстрації транспортних засобів, надано в додатку, а саме на підставі договору купівлі-продажу №4646/2016/176398 ОСОБА_1 покупцю ОСОБА_4 від 08.11.2016 року. Вантажний автомобіль "SKANIA" державний номерний знак НОМЕР_11 та причіпа "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 переєструвались в територіальному сервісному центрі 6342 (ВРЕР ДАІ № 3 м.Харків), тому надати копії документів не являється можливим.

Із відповіді регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на запит адвоката від 01.08.2017 року №31/13-1498 , що згідно бази даних комп»ютерного обліку «ДАІ-2000» ТСЦ 4646 у Львівській області автомобіль марки "MAN" 14.272 державний номерний знак НОМЕР_13, знятий з обліку для реалізації 30.11.2010 року.

Із довідки виданої приватним-нотаріусом Жовківського нотаріального округу ОСОБА_18 від 03.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_18 приватний-нотаріус Жовківського нотаріального округу 19.04.2010 року за реєстровим №190, посвідчила довіреність на розпорядження транспортним засобом, марки RENAULT, модель 140, 1992 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_45, типТЗ-фургон-рифрежератор-С, реєстраційний НОМЕР_35, видану від імені ОСОБА_2 на ім»я гр.ОСОБА_19, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_15, та гр.ОСОБА_20, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_16, строком на три роки і дійсну до 19.04.2013 року.

Із відповіді регіонального сервісного центру МВС у Львівській області на запит адвоката від 21.12.2017 року №31/13-2532 , повідомлено, що згідно ЄДР МВС України станом на 21.12.2017 року за громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканцем АДРЕСА_17 зареєстровані такі транспортні засоби: 11.10.2016 року причіп BURSTNER 5151, державний номерний знак НОМЕР_24, шасі НОМЕР_46, 23.06.2017 року автомобіль FORD FOCUS, державний номерний знак НОМЕР_25, кузов № НОМЕР_26,11.05.2006 року причіп саморобний, державний номерний знак НОМЕР_21,07.07.2006 року причіп KOEGEL NPK6, державний номерний знак НОМЕР_15, шасі НОМЕР_47.

Автомобіль FORD S-MAX, державний номерний знак НОМЕР_2, кузов НОМЕР_48, який належав ОСОБА_1, 08.11.2016 року перереєстрований на нового власника згідно договору купівлі-продажу № 4646/2016/176344 складеного в ТСЦ 4646 РСЦ МВС у Львівській області . Автомобіль FIAT DUCATO , державний номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_27 який належав ОСОБА_1, 08.11.2016 року перереєстрований на нового власника згідно договору купівлі-продажу № 4646/2016/176398 складеного в ТСЦ 4646 РСЦ МВС у Львівській області .

За громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканкою АДРЕСА_18 зареєстровані такі транспортні засоби : 20.07.2007 року автомобіль DAF С F 85.380, державний номерний знак НОМЕР_28, шасі НОМЕР_49, 04.01.2002 року автомобіль MERCEDES-BENZ 813D, державний номерний знак НОМЕР_34, шасі НОМЕР_50, 20.07.2007 року напівпричіп GRAY ADAMS GA3B, державний номерний знак НОМЕР_29, шасі НОМЕР_51, 18.09.2008 року причіп SCHMITZ К 018, державний номерний знак НОМЕР_30, шасі НОМЕР_52, 18.09.2008 року автомобіль VOLVO FH 12, державний номерний знак НОМЕР_31, шасі НОМЕР_53, 29.01.2009 року автомобіль RENAULT MAGNUM 440, державний номерний знак НОМЕР_32, шасі НОМЕР_54, 30.01.2009 року автомобіль MERCEDES-BENZ 1840,державний номерний знак НОМЕР_10, шасі НОМЕР_55, 12.10.2010 року напівпричіп GRAY ADAMS GA3FS, державний номерний знак НОМЕР_33, шасі НОМЕР_56, 13.05.2005 року автомобіль RENAULT 140, державний номерний знак НОМЕР_35, шасі НОМЕР_57.

Автомобіль SCANIA R114, державний номерний знак НОМЕР_11, шасі НОМЕР_37, який належав ОСОБА_2,16.07.2015 рокуперереєстрований на нового власника згідно договору купівлі-продажу №84832 від 29.05.2015 року виданий Жовківським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у (6303)ВРЕР ДАІ №3 м.Харків ЕУМВС України в Харківській області.

Причіп CONTAR A-18LZL,державний номерний знак НОМЕР_16, шасі № НОМЕР_38, який належав ОСОБА_2, 16.07.2015 року перереєстрований на нового власника згідно договору купівлі-продажу №84832 від 29.05.2015 року виданий Жовківським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області у (6303) ВРЕР ДАІ №3 м.Харків ГУМВС України в Харківській області.

За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності передбачає право володіння, користування та розпорядження з боку власника своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Питання поділу спільного майна подружжя регулюється наступними нормами чинного законодавства.

На підставі ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 60 Сімейного кодексу України (надалі СК України), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Окрім того, за клопотанням сторін ухвалою суду від 20.03.2018 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу про ринкову вартість вище перелічених транспортних засобів.

Проте, як вбачається із листа Львівського НДІСЕ, що 23.04.2018 року на їх адресу з Жовківського районного суду Львівської при супровідному листі від 18.04.2018 року за №444/2020/16-ц/7832/2018 надійшла ухвала судового засідання від 20.03.2018 року за підписом головуючого судді Зеліско Р.Й. про призначення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 444/2020/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину щодо відчуження автомобіля.

11.05.2018 року на адреси відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та позивача за первісним позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), при супровідних листах № 02410 та №02411 були скеровані рахунки № 417 та № 418 відповідно для оплати призначеної експертизи у розмірі: для позивача 11440,00 грн, та для відповідача - 37180,00 грн. Однак, станом на 09.07.2018 року оплата по вказаних рахунках не проведена, тобто, у термін більш ніж 45 днів вартість призначеної експертизи не оплачена.

На підставі наведеного, керуючись ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», ст.72, ст. 139 Цивільно-процесуального кодексу України та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», у відповідності до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України № 53/5 від 08.10.1998 р. (в чинній редакції), ухвала судового засідання від 20.03.2018 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи по цивільній справі № 444/2020/16-ц - залишена без виконання.

У відповідності до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Оскільки сторони в силу вимог ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, на час розгляду справи не надано доказів участі у придбанні спірного майна, відомостей про час, спосіб та джерело його придбання, участь кожного у придбанні такого, наявність такого майна на час розгляду справи, а також ринкової вартості вищезазначеного майна, суд позбавлений можливості провести його поділ між колишнім подружжям.

Відповідно до положень ст.ст.76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про порядок поділу спільного майна, а також позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом не надано доказів на підтвердження підстав відступлення від засади рівності часток подружжя, вартості майна яке підлягає поділу, таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, нажитим за час шлюбу, а саме : виділення автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та залишення у власності ОСОБА_1 автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на транспортні засоби , а саме : автомобіль марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30 слід відмовити .

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об"єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ розяснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд звертає увагу на те, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК (2947-14) щодо обов»язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК (435-15), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Зважаючи на те, що сторони не виявили бажання грошової компенсації вартості спірного майна іншому із подружжя, а також попередньо не внесли відповідної суми на депозитний рахунок, відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки "SKANIA" державний номерний знак НОМЕР_11 та причіпа "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 в сумі 70 984 грн. 00 коп. , та автомобіля марки "DAF" сідельного тягача розмитненого та знятого з обліку для продажі фірмі "Аргон" вартістю 15 000 доларів США - відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів, щодо відчуження автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 та зустрічної позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, щодо відчуження автомобіля марки "MAN" державний номерний знак НОМЕР_13 суд приходить до наступних висновків.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень ч.1,2 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним.

Судом встановлено, зокрема, з пояснень позивачки за первісним позовом ОСОБА_2, що коли відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 у вересні 2016 року дізнався про те, що вона подала позов про поділ майна подружжя, він без її згоди перереєстрував, а в подальшому відчужив автомобіль марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1, окрім того позивач за зустрісчним позовом ОСОБА_1 надав пояснення , щодо позовних вимог про визнання недійсним правочину, а саме , що під час слухання справи, згідно відповіді регіонального сервісного центру МВС № 46 на запит суду за №25873 йому стало відомо, що автомобіль марки MAN 14.272, 1995 р.в., д.н.з.НОМЕР_13 продано ОСОБА_2, а 30.11.2010 року перереєстровано на гр.ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.проживаюча в АДРЕСА_6, без його згоди. Тому суд приходить до висновку про наявність у позивачки ОСОБА_2 та позивача за первісним позовом ОСОБА_1 права на відповідну компенсацію її частки у відчуженому спільному майні, проте суд обмежений у визначенні такої суми, оскільки відсутні висновки експертиз про ринкову вартість транспортних засобів.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні первісного та зустірчного позову, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати вважаються понесеними за рахунок позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом .

Керуючись ст. ст. 23, 141, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, нажитим за час шлюбу, а саме : виділення автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 та залишення у власності ОСОБА_1 автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1 - відмовити .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 визнання недійсними правочинів, щодо відчуження автомобіля марки "Ford S-Max Trend", державний номерний знак НОМЕР_2 та автомобіля марки "Fiat Ducato", державний номерний знак НОМЕР_1- відмовити.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 про покладення судових витрат на ОСОБА_1- відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на транспортні засоби , а саме : автомобіль марки "RENAULT MAGNUM" державний номерний знак НОМЕР_32, напівпричіп "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_33, автомобіля марки "DAF" державний номерний знак НОМЕР_28, напівпричіпа "GRAY ADAMS" державний номерний знак НОМЕР_29, автомобіля марки "VOLVO" державний номерний знак НОМЕР_31, причіпа "SCHMITZ" державний номерний знак НОМЕР_30 - відмовити.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля марки "SKANIA" державний номерний знак НОМЕР_11 та причіпа "CONTAR" державний номерний знак НОМЕР_16 в сумі 70 984 грн. 00 коп. , та автомобіля марки "DAF" сідельного тягача розмитненого та знятого з обліку для продажі фірмі "Аргон" вартістю 15 000 доларів США - відмовити.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину, щодо відчуження автомобіля марки "MAN" державний номерний знак НОМЕР_13 - відмовити.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про покладення судових витрат на ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.