ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8063/18
провадження № 2-з/753/13/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред'явлення позову,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення, в якій просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту АДРЕСА_1, а також заборони вчинення дій щодо примусового виселення з даної квартири, В обґрунтування заяви вказував на те що, 23.05.2008 між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний кредит МКТG-35/s, відповідно до умов якого, Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в розмірі 49 394,00 дол. США. У забезпечення виконання зобов'язання за кредитом, було передано в іпотеку зазначену квартиру на підставі Іпотечного договору МКТG-35/s від 23.05.2008/ Зазначена квартира на підставі договору купівлі-продажу від 23.05.2008, на праві власності належить ОСОБА_2 та являється місцем постійного проживання та єдиним нерухомим майном, яке належить на праві власності. У свою чергу, 07.06.2014 набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п. 1 ст. 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Однак, ПАТ «Укрсоцбанк» ігноруючи приписи зазначеного закону, повідомило заявника листом №МКТG-35 від 07.03.2018 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до інформаційної довідки з Державгого реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.05.2018, заявнику стало відомо, що 02.05.2018 відбулося відчуження (перереєстрація) права власності на квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого Державним реєстратором Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою Олександрою Валеріївною. Заявник вважає, що державна реєстрація речових прав була вчинена із порушенням ЗУ "Про мораторій стягнення майна громадян України», наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті", ЗУ "Про охорону дитинства". Конвенції про права дитини від 20.11.1989, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", та перехід речових прав на майно є незаконним. У зв'язку із чим, вказані дії державного реєстратора порушують права заявника та малолітніх дітей та свідчать про можливість реальної утрати майна у зв'язку з його реалізацією ГІАТ "УКРСОЦБАНК" третім особам, а невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому реально ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1,3 ч. 1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 1 вищезазначеної постанови визначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А відповідно до п. 4 вказується, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи, що у заяві наявні відомості щодо існуючого спору та намірів заявника звернутись до суду з відповідним позовом, суд приходить до висновку про задоволення заяви у частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Інша вимога заяви, щодо заборони вчинення дій щодо примусового виселення з даної квартири, не підлягає задоволенню, оскільки це не є видом забезпечення позову, а порядком виконання рішення суду.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 4 ст. 152 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред'явлення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 000,

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник