іменем України
"05" березня 2018 р. 145/147/18
2/145/304/2018
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Ратушняк І. О. , розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.1991 р. вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі. ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_3 , яка проживає і перебуває на її утриманні.
Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини він відмовляється . В даний час вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Вона працює оператором відділення військового обліку і бронювання в Тиврівському районному військовому комісаріаті, її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати доньку самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.
Відповідач працює в Черемошненській ЗОШ, отримує дохід і може допомагати їй в утриманні їхньої доньки. Інших утриманців у відповідача немає.
Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви. Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.
Відповідно до ухвали суду від 05.02.2018 року по справі відкрито провадження у справі за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Копію позовної заяви та ухвалу суду від 05.02.2018 року відповідач ОСОБА_5 отримав 12.02.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.
Позивач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 14.02.2018 року, що підтверджується матеріалами справи.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у порядку загального позовного провадження не надходило. Відзив від відповідача до суду не надходив.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, тому відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Перешкод для розгляду справи немає.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає за доцільне позов задоволити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини`в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Відповідно до ст.51 Конституції України, Конвенції про права дитини, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.
Згідно із ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст.5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ст.3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст.141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому за змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 р." прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить - 1492 грн. в місяць.
Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Судом достовірно встановлено, що 17.09.1991 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 3). 2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).
Згідно довідки Тиврівської селищної ради №49 від 23.01.2018 (а.с.5) до складу сім`ї позивачки входить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , однак відповідач проживає окремо від них, допомоги на утримання дитини не надає.
Шлюб між сторонами не розірвано, але добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється . В даний час позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Позивачка ОСОБА_1 працює оператором відділення військового обліку і бронювання в Тиврівському районному військовому комісаріаті, її заробітної плати не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати доньку самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.
Відповідач працює в Черемошненській ЗОШ, отримує стабільний дохід. Інших утриманців у відповідача немає.
Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.80, 88, 180-184 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 89, 263-265, 430 ЦПК, суд,
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 09.03.2018 р.
Суддя Ратушняк І. О.