Справа № 694/567/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"21" травня 2018 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обовязок дотримання яких покладається на позивача.

За приписами ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Частина 4 статті 95 ЦПК України встановлює, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частина 5 ст. 95 ЦПК України встановила, що учасник, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмовому оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, більшість доданих до позовної заяви документів не засвідчена належним чином не містять підпису учасника, що подає вказані докази та дану такого посвідчення.

Разом з тим дані документи засвідчені печаткою адвоката, який не приймає участі у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В порушення зазначеної статті процесуального законодавства України заявником в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують такі обставини, як можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, підтвердження спільного проживання позивача з дитиною, яка продовжує навчання, що в контексті статті 199 СК України, є обовязковими фактичними обставинами, що зумовлюють обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до досягнення двадцяти трьох років. Крім того позивачем не вказано які саме витрати вона несе на утримання повнолітнього сина (з розрахунком чіткої суми витрат за чіткий період) та якими доказами такі витрати підтверджуються.

Крім того, позивачем не зрозуміло викладена прохальна частина позовної заяви, а саме в частині визначення кінцевого терміну стягнення. Так позивачем вказано «до закінчення навчання», проте з наданих до позову доказів неможливо встановити такий кінцевий строк.

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Разом з цим, у порушення вищевказаних вимог статті позивачем не зазначено причин чому повнолітня дитина не може звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на навчання самостійно, оскільки повнолітній син має право самостійно звернутися до суду з аналогічним позовом та стягнути аліменти на свою користь, адже вирішення питання про стягнення аліментів впливає на його права та обовязки. Також повнолітнього сина не залучено до участі у справі.

Також позивачкою у позові не зазначено ціни позову, адже згідно ст.176 ч.1 п.3 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається за сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

З огляду на вказане, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, суд залишає її без руху з наданням позивачу триденного строку, який вважає достатнім, для усунення вказаних недоліків, який слід обраховувати з дня отримання копії даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 175, ч. 1, 2 ст. 185, ст.ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, які зазначені у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання позовної заяви з усуненими недоліками, її копії для відповідача.

У разі, якщо позивач в установлений строк не усуне недоліки позовної заяви, то така буде вважатись неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала остаточна і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Сакун Д. І.