12.03.2018 Справа № 313/114/17
Провадження №2/ 313/17/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи Бойчук Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача-служба у справах дітей Веселівської державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звільнення його від заборгованості яка виникла у період з 31.12.2015 р. по 31.12.2016 р. по аліментам в сумі 12 924,94 грн., що стягуються на підставі рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16.02.2012 р. у цивільній справі № 0804/62/2012 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зменшення їх з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-3).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_5 зазначає, що необхідність звернення з даним позовом пов'язана з втратою роботи та погіршенням здоров'я.

Присутні у судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити з підстав, які викладені у запереченнях, що долучені до матеріалів справи (а.с.55-56).

Присутня у судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник у задоволенні позову ОСОБА_5 просили відмовити з підстав, що викладені у запереченнях і долучених до цивільної справи (а.с.27-28).

Крім того, ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.30-33).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що відповідач не приділяє уваги вихованню дитини, не цікавився її успіхами. З класним керівником ОСОБА_7 контактів, стосовно проблем навчання та поведінки доньки в школі, не підтримує, навчальний заклад доньки відвідав лише три рази. Аліменти за рішенням суду не сплачує.

Ухвалою суду від 24.05.2017 р. первісний та зустрічний позови об'єднані в одне провадження ( а.с.69).

Вислухавши сторони та їх представників, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до наступного.

15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження, в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

07.07.2007 р. сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Веселівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін нас народилася донька - ОСОБА_6, що підтверджується актовим записом № 51 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 17.01.2017 р.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 12.06.2013 р, у цивільній справі № 313/165/13-ц шлюб було розірвано (а.с. 8, 40, 157, 158).

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області у справі № 0804/62/2012 від 16.02.2012 р. стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття (а.с.36-37).

Відповідно до наданого Веселівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області розрахунку станом на 31.12.2016 р. за ОСОБА_5 виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 12 924,94 грн. (а.с.13).

Положення ч. 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю батьків, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них і в інших випадках передбачених цим Кодексом.

Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я, а відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Суд встановив, що ОСОБА_5 був звільнений з посади тренера-викладача у Веселівській дошкільній юнацькій спортивній школі у зв'язку із скороченням штату в листопаді 2015 року, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_3 (а.с.109-110).

У період часу з грудня 2015 року по серпень 2016 року перебував на обліку у Веселівському районному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю. Розмір допомоги в середньому становив 1 063,87 грн., що втричі менше попередньої заробітної плати.

08.09.2016 р. у зв'язку із погіршенням стану здоров'я Мелітопольським МСЕК ОСОБА_5 була встановлена 3 група інвалідності.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.09.2017 р. серії АВ № 0681209 ОСОБА_5 заборонені тяжкі фізичні навантаження та роботи на висоті (а.с.11).

Про тяжкий стан здоров'я позивача як платника аліментів також свідчать і виписки із медичних карток стаціонарного хворого № № 8440, 13049 та 15044 неврологічного відділення № 1 КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» (а.с.60-62).

На теперішній час загальний розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 становить половину доходів ОСОБА_5, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки в останній час він хворіє і потребує постійного лікування, що підтверджується доданою до заяви довідкою лікаря та іншими документами.

Встановлений розмір пенсії по інвалідності на сьогодні складає 1 247,00 грн., інший заробіток відсутній.

Посилання відповідачки у своїх запереченнях на те, що ОСОБА_5 фактично має на меті будь-яким шляхом уникнути свого батьківського обов'язку на утримання дитини та зменшити розмір аліментів до мінімального розміру є безпідставними та спростовуються дослідженими доказами, наданими позивачем. Крім того, відповідачка також має право на підставі вимог ч. 1 ст. 192 СК України вразі покращення стану платника аліментів ОСОБА_5 звернутися в суд з позовом про їх збільшення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу( групі однотипних доказів)який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Тому з врахуванням вимог ст. 89 ЦПК України суд приходить до висновку, що в межах даного спору ОСОБА_5 доведено обставини, які мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини погіршився стан здоров'я ОСОБА_5, змінився його матеріальний стан, виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просить суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, так як ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Посилання позивачки, що відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є безпідставними і спростовуються дослідженими доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов щодо позбавлення його батьківських прав не визнав.

Відповідно до довідки-характеристики від 27.03.2017 р. № 36 та характеристики б/д, б/н не можна дійти до безперечного висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від участі у вихованні дитини та виконання батьківських обов'язків (а.с.42-44).

Суд встановив, що відповідно до названих характеристик протягом часу перебування доньки у дитячому садку відповідач хоча і менший, але приділяв час вихованню дитини, періодично провідував її. За час навчання доньки у школі, а саме за три роки відповідач чотири рази приїздив до навчального закладу, розпитувався її шкільним життям. Відповідно до характеристик донька є достатньо розвинутою, будь-який негативний вплив своєю поведінкою відповідач на неї не здійснює.

З моменту розлучення і до сьогодні спільна дочка проживає із позивачкою, яка і опікується нею.

Позивачка на теперішній час перебуває у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 і має іншу сім'ю (а.с.35, 41).

На думку суду ця обставина також призвела до зменшення часу, який проводить відповідач із донькою.

Судом встановлено, що нерегулярна сплата аліментів пов'язана із погіршенням матеріального стану відповідача, а саме: втратою роботи та значним погіршенням стану здоров'я, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_3, довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.09.2017 р. серії АВ № 0681209, виписками із медичних карток стаціонарного хворого № № 8440, 13049 та 15044 неврологічного відділення № 1 КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», а не із злісним ухиленням виконання рішення суду та небажання надавати допомогу власній дитині (а.с.11, 60-62, 109-110).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала пояснення про те, що відповідач є її рідним сином, на теперішній час ніде не працює, хворіє (діагноз-хронічний склероз), періодично проходить лікування у КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», але у зв'язку з відсутністю коштів, пройти повний курс лікування не може.

У суда немає підстав ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_12, так як вони підтверджується фактичними обставинами справи та письмовими доказами (а.с.11, 60-62, 109-110).

Класний керівник Новоолександрівської ЗОШ 1-111 ступенів ОСОБА_7 25.05.2017 р. підтвердила, що за час навчання учениці ОСОБА_6 у 3 класі відповідач ОСОБА_5 провідував доньку три рази, а бабуся ОСОБА_12 частіше. Під час провідування дитині дарувалися подарунки і солодощі. Серед подарунків був мобільний телефон. Бабуся по телефону зв'язувалася з нею як класним керівником і цікавилася від себе і від відповідача успішністю та здоров'ям дитини (а.с. 75).

Крім того встановлено, що 21.05.2013 р. відповідач своїй дитині, яка навчалася у групі № 3 « Буратіно» дитячого садочку «Казка» подарував золоті сережки (а.с.76).

Під час судового розгляду справи у судовому засіданні, за участю психолога Веселівського районного відділу освіти вислухана малолітня ОСОБА_5, внаслідок чого була встановлена відсутність будь-якої агресії зі сторони дитини до батька, який є відповідачем у справі, що є підтвердженням того, що між дитиною та відповідачем існують хороші відносини.

Суд приймає до уваги висновок комісії з питань захисту прав дитини при Веселівській районній державній адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 н., але в силу положень ч. 6 ст. 19 СК України з ним не погоджується, оскільки він є недостатньо обгрунтованим.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ураховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 89 ЦПК України) суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, разом з тим, не встановлено обставини, які є беззаперечними підставами для позбавлення батьківських прав.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 192, 197 СК України, керуючись ст. ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від заборгованості по аліментам в сумі 12 924,94 грн., яка виникла у період з 31.12.2015 р. по 31.12.2016 р.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на підставі рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 16.02.2012 р. по справі № 0804/62/2012 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Cудові витрати віднести на рахунок держави.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача-служба у справах дітей Веселівської державної адміністрації Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Судові витрати в сумі 640,00 грн., понесені ОСОБА_2 при сплаті судового збору під час подачі зустрічної позовної заяви, залишити за позивачкою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний