Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/445/18
Провадження №: 2/332/517/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А., за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/445/18 (провадження № 2/332/517/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів з тих підстав, що згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2007 року з відповідача ОСОБА_3 на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 180,00грн. щомісячно, а також стягуються аліменти на підставі договору між батьками про сплату аліментів на дитину, який посвідчений в нотаріальному порядку 23.10.2007 року. В загальній сумі відповідач сплачує систематично 300,00грн. щомісяця на утримання дитини. Але позивач вважає, що на теперішній час сума аліментів, що сплачує відповідач, є недостатньою для матеріального утримання дитини, яка знаходиться повністю на її утриманні, а відповідач до теперішнього часу не бажає надавати матеріальну допомогу у повному обсязі, він дитину не підтримує, не забезпечує її харчування та лікування та навіть не підтримує родинного зв»язку. Їй відомо, що відповідач працює без офіційного працевлаштування та отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини у значно більшому розмірі, оскільки аліменти на користь інших осіб він не сплачує, інших утриманців не має та стан його здоров»я є задовільним. Просить у відповідності до вимог ст. 192 СК України змінити розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду шляхом їх збільшення до суми у розмірі 1500,00грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог суду надала пояснення, аналогічні тим, що викладеним у позовній заяві та додатково зазначила, що на даний час вона не має можливості самостійно у повному обсязі забезпечувати всі потреби дитини та вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 1500,00грн. щомісяця.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні проти позову заперечували у повному обсязі, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідачем ОСОБА_3 наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що на теперішній час він постійно сплачує аліменти на утримання дочки та заборгованості не має. На даний час змінилося його матеріальне становище, оскільки з 01.01.2008 року він підприємницьку діяльність не здійснює та не працює. Крім того, 27.08.2010 року він зареєстрував шлюб, у якому народилася ще одна дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який також знаходиться на його утриманні. Просить відмовити позивачу у позові в повному обсязі, оскільки на даний час він має скрутне матеріальне становище, у нього відсутня робота та джерело доходів, наявна інша сімʼя(а.с.20).

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.7,8 та 9 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншим міжнародним договорам України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно свідоцтву про розірвання шлюбу серії І-ЖС №053055, виданому Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 04.11.2008 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, про що зроблено відповідний запис в Книзі розірвання шлюбів за №155 від 10 квітня 2008 року(а.с.7).

Згідно свідоцтву про народження серії 1-ЖС №044896 встановлено, що ОСОБА_4 народилася 06.09.2006 року, та її батьком у свідоцтві вказаний відповідач ОСОБА_3, матір»ю позивач ОСОБА_2(а.с.8).ОСОБА_4, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини(ст.141 СК України).

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2007 року, яке набрало законної сили 22.10.2007 року, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 180,00грн. щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.09.2007 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.78).

Відповідно до договору між батьками про сплату аліментів на дитину від 23.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого за №815, ОСОБА_3 зобовʼязався сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 320,00грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сума аліментів підлягає індексації відповідно до закону, але не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с.10).

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2009 року, яке набрало законної сили 14.12.2009 року, зменшено розмір аліментів, які сплачуються ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за договором між батьками про сплату аліментів на дитину від 23.10.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №815, до 120,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття(а.с.77).

Положеннями ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розʼяснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення суду законної сили. Отже, при розгляді спорів щодо збільшення розміру аліментів є необхідність встановлення юридично важливих обставин, визначених ст. 192 СК України, які б підтверджували саме зміну матеріального або сімейного стану платника аліментів, поліпшення його здоров»я і ці зміни повинні відбутися після ухвалення рішення суду, яким первісно був визначений розмір аліментів.

Відповідно до довідки про заробітну плату і інші доходи за період з 10.2017р. по 03.2018р., виданої на імʼя позивача ОСОБА_2, її дохід за вказаний період складає 41157,37грн.(а.с.51).

Відповідно до довідки Правобережного РЦЗ м. Запоріжжя від 22.03.2016р. ОСОБА_3 в період з 13.03.2015р. по 14.03.2016р. був зареєстрований як безробітний в Правобережному РЦЗ м. Запоріжжя та отримав дохід у розмірі 12924,02грн., з якого утримані аліменти у розмірі 1493,60грн.(а.с.24).

Згідно інформації Правобережного районного центру зайнятості м. Запоріжжя ОСОБА_3 перебував на обліку в центрі в період з 13.03.2015р. по 14.03.2016р.. Причина зняття з обліку як безробітного - подання заяви про зняття з обліку у звʼязку з відмовою від послуг служби зайнятості. В період з квітня 2016р. по квітень 2018р. на обліку у Правобережному районному центрі зайнятості м. Запоріжжя не перебував(а.с.64,65,79).

З свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №084240 вбачається, що ОСОБА_3 27.08.2010 року уклав шлюб зі ОСОБА_7, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_3(а.с.31). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС №154766 встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, який народився 14.07.2010 року(а.с.30). Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 29.03.2018 року відносно пацієнта ОСОБА_3, йому рекомендоване лікування у тому числі і оперативне лікування у плановому порядку, у з»язку із наявною у нього хворобою(а.с.52). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, інформація про доходи фізичної особи ОСОБА_3 у період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. в ЦБД ДРФО відсутня(а.с.85).

Отже, судом встановлено, що після ухвалення рішення Комунарським районним судом м.Запоріжжя 09.10.2007 року про стягнення аліментів та рішення від 01.12.2009 року про зменшення розміру аліментів, як особисто зазначила у судовому засіданні позивач ОСОБА_2, її матеріальний, сімейний стан та стан здоров»я не змінилися. У той самий час судом встановлено та підтверджено вище наведеними належними, допустимими та достовірними доказами, що за цей час змінився як матеріальний, так і сімейний стан відповідача ОСОБА_3, оскільки він уклав шлюб 27.08.2010 року, та у нього 14.07.2010 року народилася інша дитина ОСОБА_5. Отже, на даний час відповідач окрім дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, має на утриманні ще одну малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що перелічені обставини не можуть свідчити про будь-які позитивні зміни в матеріальному стані відповідача, також, як і поліпшення стану його здоров»я, оскільки наявність будь-якого доходу у відповідача не була підтверджена, а погіршення стану його здоров»я підтверджено наданим консультаційним висновком спеціаліста медичної установи.

Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Але, виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме - зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я платника та одержувача аліментів, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач ОСОБА_2 наявність таких обставин в силу ст.ст. 12,81 ЦПК України, що є її процесуальним обовязком, під час розгляду справи не довела належними та допустимими доказами. Отже, судом не встановлено юридично важливих обставин, визначених ст.192 СК України, які б підтверджували саме зміну, покращення матеріального або сімейного стану відповідача ОСОБА_3, поліпшення його здоров»я.

Частиною другою ст.182 СК України (в редакції від 16.01.2007 року, що діяла на час ухвалення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя 09.10.2007 року про стягнення аліментів з відповідача) було визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 08 липня 2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, пунктом четвертим частини першої розділу І якого частину другу ст.182 СК України викладено в новій редакції, якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За загальним принципом дії норм права, закон не має зворотної дії в часі, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Судом встановлено, що окрім іншого, підставою для звернення до суду із даним позовом позивачем в судовому засіданні зазначено відповідні зміни в законодавстві України щодо збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розʼяснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже, зміни, що відбулися на даний час у законодавстві в частині збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для задоволення позову про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини саме в частині збільшення їх мінімального розміру з 30% до 50% без урахування інших підстав визначених статтею 192 СК України, які в судовому засіданні не були доведені, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 141,180,181-183, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у повному обсязі у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2) про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.