693/420/17
2/693/27/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14.11.2018 м. Жашків
Жашківський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді Шимчика Р.В.,
за участю секретаря судового засідання Середюк О.А.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що постановою Господарського суду Черкаської області від 18.04.2014р. по справі №04/5026/803/2012 ТОВ «ВІГ- Жашківський цукровий завод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.09.2016р. по справі №04/5026/803/2012 арбітражного керуючого ОСОБА_4 призначено ліквідатором цього товариства.
В провадженні Господарського суду Черкаської області перебуває справа №04/5026/803/2012 про банкрутство ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод».
Постановою Київського апеляційного суду від 16.11.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2017р. у справі №04/5026/803/2012 вказана ухвала залишена без змін.
На сьогоднішній день з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що обєкти, які були реалізовані за недійсним договором, зареєстровані за різними реєстраційними номерами обєкта нерухомого майна (комплекс) за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 та комплекс за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Маслозаводська, 8 .
14.12.2016р. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 51/1000 частину комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.09.2016р. по справі №04/5026/803/2012 визнано недійсним договір, на підставі якого набуто право власності первісним покупцем ТОВ «ЛВС-2012».
ПАТ «Укрексімбанк» звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом про визнання недійсними результатів аукціону та договору 28.10.2015р.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області 17.12.2015р. до участі у справі 04/5026/803/2012 про визнання недійсними результатів аукціону та договору залучено в якості третьої особи ТОВ «ЛВС-2012», тобто ТОВ «ЛВС-2012» знало про наявне судове провадження та його подальші результати.
Про наявне судове провадження також знала приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу ОСОБА_2, оскільки у межах справи №04/5026/803/2012 у неї витребовувались документи щодо вчинених правочинів ухвалами Господарського суду Черкаської області 17.02.2016р. та від 01.03.2016р.
В подальшому вказана ухвала була скасована постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016р..
Разом з тим, в період з 22.03.2016р. по 05.07.2016р. ухвала Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016р. по справі №04/5026/803/2012 була чинною.
Згідно пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» ухвали господарських судів набирають законної сили у день їх винесення, якщо інше не передбачено законом.
ТОВ «ЛВС-2012» та ОСОБА_3 у звязку з визнанням недійсним правовстановлюючого документу не мало право відчужувати майно, оскільки не було його власником.
Ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, і користування та розпоряджання своїм майном.
За ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 №9 реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання дійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. Відповідно до частини пятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.
Згідно з ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до пункту 1 ст.388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій з н передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Отже, майно має бути витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВІГ- Жашківський цукровий завод».
У звязку з цим ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» звернулося до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_1, а саме 51/1000 частини комплексу будівель за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7.
У підготовчому засіданні представником позивача ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» - адвокатом ОСОБА_5 було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просив витребувати у ОСОБА_1 51/1000 та частину комплексу за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7, до складу якої входять: нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу) Г загальною площею 216,7 м2; нежитлова будівля (гараж АТЦ) Д загальною площею 1002,3 м2; нежитлова будівля (вагова №1 з навісами) З загальною площею 43,7 м2; нежитлова будівля (вагова №2 з навісами) З1 загальною площею 44,4 м2; нежитлова будівля (вагова №3 з навісами) З2 загальною площею 43,6 м2; нежитлова будівля (вагова №4 з навісами) загальною площею 44,4 м2; нежитлова будівля (диспечерська з навісами) І загальною площею 77,7 м2; нежитлова будівля (будівля АЗС) К загальною площею 15,5 м2; нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряка) Л1 загальною площею 32,8 м2; нежитлова будівля (трансформаторна №8) О2 загальною площею 14,8 м2; нежитлова будівля (ангар-склад) Р загальною площею 329,3 м2; нежитлова будівля (кладова МТС) И загальною площею 4,5 м2; нежитлова будівля (сторожка АЗС) К1 загальною площею 7,3 м2; нежитлова будівля (склад) Л13 загальною площею 50,5 м2; нежитлова будівля (зварювальний цех) М4 загальною площею 54,4 м2; нежитлова будівля (столярний цех) М5 загальною площею 38,5 м2; нежитлова будівля (трансформаторна №10) О2 загальною площею 22,3 м2; нежитлова будівля (депо) Ю загальною площею 71,6 м2; нежитлова будівля (депо з прибудовою) Ю1 загальною площею 175,7 м2; гуртожиток з підвалом Я загальною площею 1055,4 м2; нежитлова будівля (ЗРУ-6кв трансформаторна №1) С; паточний чан ХХХІV; криниця ХХХVІІ; криниця ХХХVІІІ; резервуар ХХХІХ; естакада ХХХХІ; естакада ХХХХІІ; залізнична гілка ХХХХІV; огорожа №1,3; ворота №11,12,13,14; вбиральня У5; навіс Ш; паточний чан ХХХV. Також просив скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32939538 від 15.12.2016р., яке розташоване за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 та стягнути з відповідача суму сплаченого судового бору та інші витрати, повязані з розглядом справи.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» - ОСОБА_6 не зявилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд справи провести без участі представника ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод». Заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не зявився. Подав до суду заву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Заявлений позов, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.06.2018р. підтримав в повному обсязі і просив його задовольнити.
Третя особа - представник ТОВ «ЛВС 2012» у судове засідання не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення «УКРПОШТИ» та оголошення, розміщене на веб-сайті суду. Заяв та заперечень на позовну заяву не подавав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення «УКРПОШТИ». Заяв та заперечень на позовну заяву не подавала.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 у судове засідання не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення «УКРПОШТИ» та оголошення, розміщені на веб-сайті суду. Заяв та заперечень на позовну заяву не подавав.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився. При цьому подав до суду заяву про перенесення судового засідання, оскільки не може зявитися у судове засідання по причині складання кандидатських іспитів та заліків і виконання робіт по написанню дисертації, проведення лекцій та наукових зустрічей.
03.10.2018р. на підставі заяви ОСОБА_1 судове засідання було відкладене на 14.11.2018р. у звязку з його хворобою.
Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.
Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.
Ч.1 ст.120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
На підставі ч.ч. 1,2 ст.121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що причини повторної неявки у судове засідання відповідача не є поважними, а тому у відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Положенням ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Оскільки позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання повторно не зявився у судове засідання, суд, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановляє ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
На підставі ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом установлено наступні обставини.
Згідно Постанови Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року у справі №04/5026/803/2012 товариство з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод», яке знаходиться по вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 в м. Жашків Черкаської області,визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців (а.с.7).
Того ж дня (06.10.2015р.) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна з ТОВ «ЛВС-2012» та підписано акт прийому-передачі (а.с.21-25).
З договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 грудня 2015 року вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС-2012» продало ОСОБА_3 51/1000 частину комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 (а.с.151).
З договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 51/1000 частину комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7, а саме: нежитлову будівлю (гараж АТЦ) під літерою Д загальною площею 1002,3 м2; нежитлову будівлю (диспетчерську з навісами) під літерою Изагальною площею 77,7 м2; нежитлову будівлю (кладова МТС) під літерою Изагальною площею 4,5 м2; нежитлову будівлю (зварювальний цех) під літерою М4загальною площею 54,4 м2; нежитлову будівлю (столярний цех) під літерою М5загальною площею 38,5 м2; нежитлову будівлю (склад) під літерою Л13 загальною площею 50,5 м2; навіс під літерою Ш; вбиральню під літерою У5; криницю ХХХVІІ; криницю ХХХVІІІ; ворота №11,12,13,14; нежитлову будівлю (лабораторію сировинного відділу) під літерою Гзагальною площею 216,7 м2; нежитлову будівлю (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літерою Л1загальною площею 32,8 м2; нежитлову будівлю (ЗРУ-6кв Трансформаторна №1) під літерою Сзагальною площею 50,3 м2 (а.с.151а).
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.03.2016р., залишеною без змін та постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2016р. визнано недійсними результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод», проведеного 06.10.2015р. товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна», та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.10.2015р., укладений між ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012».
Вищевказані рішення на підставі Постанови Вищого господарського суду України від 06.06.2016р. було скасовано та передано справу на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі.
26 вересня 2016 року постановою Господарського суду Черкаської області результати аукціону з продажу майнового комплексу ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» по лоту №1, проведеного товарною біржею «Перша Універсальна Біржа «Україна» 06.10.2015р. у м. Київ по вул. Льва Толстого, буд. 57о 09 год. 00 хв., визнано недійсними та визнано недійсним договір купівлі-продажу від 06.10.2015р., укладений між ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» та ТОВ «ЛВС-2012».
Ухвалою Господарського суду Черкаської області 17.12.2015р. до участі у справі 04/5026/803/2012 про визнання недійсними результатів аукціону та договору залучено в якості третіх осіб ТОВ «ЛВС-2012».
Таким чином, ТОВ «ЛВС-2012» було ознайомлене з перебігом справи про визнання недійсними результату аукціону та договорів купівлі-продажу.
Згідно зі ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.
Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Статтею 400 ЦК України передбачено, що недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.
ТОВ «ЛВС-2012», усвідомлюючи, що є недобросовісним володільцем, всупереч діючому законодавству України на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 грудня 2015 року продало ОСОБА_3 51/1000 частини комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7 (а.с.151), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №86521974 від 05.05.2017р. (а.с.26-33).
З Витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави, з Інформаційної довідки з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що інформація щодо будь-яких заборон відчуження обєктів нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7, станом на 23.01.2017р. була відсутня (а.с. 147-150).
Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Відповідно до пунктів 25,26 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.
Таким чином, враховуючи те, що договір купівлі-продажу спірного майна від 06.10.2015р. визнано судом недійсним і підстава, на якій воно набуте, згодом відпала, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі аукціону щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.
В такому разі, враховуючи положення вищезазначених норм права, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна, та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними (Висновок, викладений у Постанові ВСУ від 17.12.2014р. по справі №6-140цс14 (№ в ЄДРСРУ 42576425).
У відповідності до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення
майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.
У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній
реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01 липня 2004 року №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.
Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
На підставі ч.1ст.319 ЦК України,власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ч.1 ст.387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.
Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності,суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає за необхідне їх задовольнити та витребувати у ОСОБА_1 нерухоме майно, придбане із комплексу будівель, розташованого за адресою: Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії, 7, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод», та скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 запис про реєстрацію прав власності на 51/1000 частину комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 329395389 від 15.12.2016р., який розташований за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7а.
З квитанції № 10/5 від 20.04.2018р., договору про надання правничої допомоги від 10.01.2018р. та акту виконання робіт від 20.04.2018р. вбачається, що позивачем ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» в особі арбітражного керуючого ОСОБА_8 було сплачено адвокату ОСОБА_5 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000 грн.
Згідно із ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
У відповідності до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1,2,3 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користьпозивача ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» підлягають стягненню судові витрати за правничу допомогу в розмірі 5000 грн.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Позивачем ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №17 від 05.06.2018р..
Оскільки позовну заяватовариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння підлягає задоволенню, з відповідача ОСОБА_1на користь ТОВ «ВІГ Жашківський цукровий завод» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп..
На підставі викладеного та керуючись ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст.41 Конституції України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними», висновком, викладеним у Постанові ВСУ від 17.12.2014р. по справі №6-140цс14 (№ в ЄДРСРУ ), п.п. 25,26 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст.15, 16, ч.1 ст.316, ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, ч.4 ст.334, ч.1 ст.387, п.3 ч.1 ст.388, ст.400, 658 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,5,19, 44, ч.ч.1,2 ст.76, ст.77, ч.ч.1,6 ст.81, ст.ст.120, 121, 133, 137, п.1 ч.2 ст.141, ст.ст. 223, 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 280-281, 354 Цивільного процесуального України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛВС 2012», приватний нотаріус Жашківського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.
Витребувати у ОСОБА_1 нерухоме майно, придбане на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14 грудня 2016 року, до складу якого входять:нежитлова будівля (гараж АТЦ) під літерою Д загальною площею 1002,3 м2; нежитлова будівля (диспетчерська з навісами) під літерою Изагальною площею 77,7 м2; нежитлова будівля (кладова МТС) під літерою Изагальною площею 4,5 м2; нежитлова будівля (зварювальний цех) під літерою М4загальною площею 54,4 м2; нежитлова будівля (столярний цех) під літерою М5загальною площею 38,5 м2; нежитлова будівля (склад) під літерою Л13 загальною площею 50,5 м2; навіс під літерою Ш; вбиральню під літерою У5; криниця ХХХVІІ; криниця ХХХVІІІ; ворота №11,12,13,14; нежитлова будівля (лабораторія сировинного відділу) під літерою Гзагальною площею 216,7 м2; нежитлова будівля (склад з спорудою для визначення кількості буряків) під літерою Л1загальною площею 32,8 м2; нежитлова будівля (ЗРУ-6кв Трансформаторна №1) під літерою Сзагальною площею 50,3 м2, що становить 51/1000 частини із будівель комплексу, розташованого за адресою: Черкаська область, Жашківський район, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії, 7, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод».
Скасувати у реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 запис про реєстрацію прав власності на 51/1000 комплексу будівель, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 329395389 від 15.12.2016р., який розташований за адресою: Черкаська область, м. Жашків, вул. Любомської Євгенії (Радгоспна), 7.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» суму сплаченого судового збору в розмірі 1762(одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІГ Жашківський цукровий завод» суму судових витрат за правничу допомогу в розмірі 5000(пять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик