Справа № 515/1877/18
Провадження № 2-о/515/2859/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

26 листопада 2018 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши заяву ОСОБА_1, з викликом заінтересованої особи Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання особи недієздатною,

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою (позовом), з викликом заінтересованої особи Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання особи недієздатною.

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, ознайомившись із матеріалами заяви, дійшла наступного висновку.

Розгляд судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, передбачений пунктом 1 ч.2 ст. 293 ЦПК України, проводиться в порядку окремого провадження.

Згідно із частиною 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ч.3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України щодо заявника та заінтересованої особи по справі, як передбачено п.2 вказаної частини статті.

В порушення п.5 вказаної частини статті 175 ЦПК України не зазначені докази, що підтверджують обставини, викладені в заяві.

Зокрема, заявником не долучено до заяви довідки щодо перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра, яка необхідна для розгляду справи та підтверджувала б доводи щодо необхідності визнання особи недієздатною, а також не вказано причини її неподання та не заявлено відповідного клопотання, в разі неможливості самостійно її отримати та надати суду, згідно ст. 83 ЦПК України.

Також, у поданих до суду матеріалах заяви відсутній висновок органу опіки та піклування щодо доцільності встановлення над ОСОБА_2 опіки та призначення заявника опікуном недієздатної особи, а також доказів того, що заявник звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування, оскільки, відповідно до частини 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і, за поданням органу опіки та піклування, призначає їй опікуна.

Відповідно до п.10 вказаної частини статті відсутні підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим, самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, заява ОСОБА_1 подана в рамках старої редакції Цивільного процесуального кодексу з посиланням на норми, які на даний час не діють; заява названа позовом, хоча, як було зазначено вище, категорія поданої заяви не є видом позовного цивільного судочинства. При цьому, суд звертає увагу, що процесуальні документи заявнику оформлялись працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, згідно долученого до заяви наказу №02-11-000382 від 05.11.2018 року.

Також заявником без належного обгрунтування залучено до слухання справи в якості заінтересованої особи - Жовтоярську сільську раду Татарбунарського району, хоча по данній категорії справ обов'язковою є участь у розгляді справи представника органу опіки та піклування вказаної ради.

Як передбачено частиною 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Проте, статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Як вбачається із положень ст. 133 ЦПК України, до переліку витрат, повязаних з розглядом судової справи, судовий збір не відноситься, і з цих підстав вважаю, що заява оформлена без додержання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судового збору (станом на 21.11.2018 р.), розмір якого, із заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою складає 0,2 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України "Про судовий збір".

В ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 352 грн 40 коп.

Згідно ст. 185 ч. 1 Цивільного Процесуального кодексу України, суддя встановивши, що при подачі заяви заявником порушено вимоги ст. 175 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

За встановлених обставин, вважаю, що перелічені недоліки заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі, подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення та є підставою для залишення заяви без руху з наданням строку для усунення цих недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні до суду заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї для інших учасників справи. Інакше, заява буде вважатися не поданою та буде повернута заявнику.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.133, 175, 177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, з викликом заінтересованої Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання особи недієздатною залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя Л.А.Семенюк