2/621/1166/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
27 листопада 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого Бібіка О.В.
з участю секретаря Горобець Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа: Служба у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області,
15.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогами: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначив, що з відповідачем він перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року по червень 2014 року.
Мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Спільне життя з відповідачем не склалося, тривалий час вони проживають окремо один від одного, але не можуть дійти згоди щодо місця проживання спільної дитини.
Син постійно вказує на своє бажання жити з батьком, оскільки дуже прив'язаний до нього.
На даний час дитина проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.
Вважає, що проживання з батьком, а не з матір'ю, буде відповідати інтересам сина.
ОСОБА_4 син має вади слуху, є інвалідом дитинства та потребує додаткового догляду і саме він може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини.
Відповідач, в свою чергу, не має постійного доходу, проживає в квартирі, яка не облаштована всім необхідним для дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку, його навчання. Зі слів сина, мати мало уваги приділяє йому, в сім'ї постійно бракує грошей.
ОСОБА_4 проживає в трикімнатній квартирі, де створено всі умови для нормального існування. У зв'язку з вадою слуху він навчається в інклюзивному класі Білоколодязького НВК.
ОСОБА_1 вказав, що характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, не палить, має можливість створити всі необхідні умови для гармонійного розвитку сина.
Ухвалою від 10.08.2018 прийнято до провадження дану цивільну справу, яка надійшла з Вовчанського районного суду Харківської області.
Ухвалою від 24.10.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю на позовних вимогах наполягав з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, була повідомлена про розгляд справи, повторно у судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, відзиву на позов не подавала.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився. В.о. начальника служби ОСОБА_5 направила на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ЦПК України, і від якої не надійшла заява про судовий розгляд за її відсутністю, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого не заперечував позивач.
Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
З копій свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №434347 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 5).
ОСОБА_4 ОСОБА_3 проживає разом з батьком в квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою депутата Білоколодязької селищної ради ОСОБА_7 та інформацією Білоколодязької селищної ради про склад сім'ї. (а. с. 10, 14).
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживають в квартирі за вищезазначеною адресою, 1/2 частина якої належить ОСОБА_6, за її згоди. (а. с. 15, 16, 17, 18).
ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вовчанської РДА та йому призначено допомогу, як малозабезпеченим сім'ям та допомогу дітям-інвалідам. (а. с. 21).
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 від 23.10.2018, за адресою: АДРЕСА_1, умови проживання є задовільними. Для малолітнього ОСОБА_3 облаштована окрема кімната, створено необхідні умови для проживання та виховання. (а. с. 81).
ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітний, у Вовчанській районній філії Харківського обласного центру зайнятості з 26.10.2018 (а. с. 83).; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря -нарколога КУОЗ "Вовчанська ЦРЛ" не перебуває (а. с. 84, 85).
Служба у справах дітей Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області 21.11.2018 надала висновок, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 (а. с. 78).
Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до положень ст. 3 Міжнародної Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.
Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Зазначеними вище, дослідженими під час судового розгляду доказами підтверджується, що ОСОБА_1 та його малолітній син ОСОБА_3 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1, де створені належні умови для проживання дитини та його розвитку, батько піклується про свого малолітнього сина, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків. В свою чергу, мати дитини ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, відзиву на позов не подала, тобто не проявляє інтересу до питання місця проживання малолітнього сина.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою:смт. Білий АДРЕСА_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 к. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 27.11.2018.
Головуючий: