Номер провадження: 22-ц/785/1601/18
Номер справи місцевого суду: 523/5177/15-ц
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 21.08.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ML-508/065/2008, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти в розмірі 57700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,99 % річних з кінцевим терміном повернення - 21.08.2023 року.

27.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № ML-508/065/2008, яким внесено доповнення та зміни до кредитного договору.

З часу отримання кредиту боржник, належним чином не виконував грошове зобов'язання, в наслідок чого виникла заборгованість. Поручителем за договором поруки є ОСОБА_2, яка взяла на себе солідарну відповідальність за порушення позичальником грошового зобов'язання згідно з договором поруки №SR-508/065/2013 від 27.11.2013 року.

Позивач посилаючись на умови договору просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту та поруки, відсотки та штрафні санкції у розмірі 44180 доларів США 35 центів та 118 гривень 92 копійки, у еквіваленті в національну валюту а день подачі позову становила 1325978 гривень 95 копійок та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-508/065/2008 від 21.08.2008 року у розмірі 1325978 гривень 95 копійок., стягнуто в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у розмірі 3654 гривень 00 копійок.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «ОТП Банк» суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 21.08.2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ML-508/065/2008, згідно з умовами якого банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти в розмірі 57700 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,99 % річних з кінцевим терміном повернення - 21.08.2023 року.

27.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № ML-508/065/2008, яким внесено доповнення та зміни до кредитного договору.

Відповідно до заяви кредитної заявки від 19.09.2008 року, ОСОБА_4 отримала 45200 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до заяви кредитної заявки від 11.09.2008 року, ОСОБА_4 отримала 2500 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до заяви кредитної заявки від 21.08.2008 року, ОСОБА_4 отримала 10000 доларів США шляхом перерахування кредитних коштів у повній сумі з кредитного рахунку на поточний рахунок НОМЕР_1.

27.11.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № SR-508/065/2013 від 27.11.2013 року.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 02.02.2015 р. за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 44180 доларів США 35 центів та 118 гривень 92 копійки що, у еквіваленті на національну валюту в день подачі позову становить 1325978 гривень 95 копійок, яка складається з залишок заборгованості за кредитом у розмірі 38733 доларів США 20 центів, сумі відсотків за період з 31.07.2013 року по 01.02.2015 рік у розмірі 5447 доларів США 15 центів, заборгованість по нарахованій пені за період з 01.02.2014 року по 30.03.2014 рік у розмірі 118 гривень 92 копійки.

Листом ПАТ «ОТП Банк» від 17.11.2014 року, відповідачі були повідомлені про виникненням заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ПАТ «ОТП Банк». Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була.

Таким чином, відповідачі порушили договірні зобов'язання.

Так, ст.626 ЦК України визначає що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України договір кредиту складений в простій письмовій формі, у відповідності із законом.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

При таких обставинах, суд обгрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин отримання кредитних коштів відповідачем, неправильний розрахунок суми боргу, стягнутого з відповідачів, незастосування судом строку позовної давності при вирішенні зазначених спірних правовідносин, необґрунтоване видання кредитних коштів в іноземній валюті, необґрунтоване стягнення боргу з поручителя у зв'язку з припиненням поруки, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький