Номер провадження: 22-ц/785/6422/18
Номер справи місцевого суду: 511/376/18
Головуючий у першій інстанції Теренчук Ж. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Справа № 511/376/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАБАНК»,

- відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАБАНК», подану представником ОСОБА_5, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Теренчук Ж.В. 23.05.2018 року в м. Роздільна Одеської області,

встановив:

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАБАНК (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 2 - 4), в обґрунтування якого посилається на те, що 08.09.2007 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі - 670,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.12.2017 р. виникла заборгованість у розмірі - 20 026,75 грн., яка складається з: - 489,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 15 707,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 929,85 грн. - штраф (процентна складова). Банк просить стягнути з ОСОБА_4 вказану заборгованість, а також судовий збір у розмірі - 1 762,00 грн..

Рішення ухвалено у відсутності сторін.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області 23.05.2018 р. у задоволенні позовних вимог Банку відмовлено .

Банк в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.05.2018 р. скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду про сплив загальної позовної давності є безпідставними, оскільки між сторонами у письмовій формі збільшено строки позовної давності стосовно стягнення заборгованості та неустойки до 50 років, тобто строк позовної давності закінчується 21.10.2063 р..

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Банку підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк звернувся до суду після спливу трьохрічного строку позовної давності, який почав свій відлік від останньої банківської операції погашення кредиту - 07.11.2007 року (а. с. 157 - 160).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого стало ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») (а. с. 38) та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі - 670 грн., шляхом підписання заяви та погодження з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт») (а. с. 7 - 32).

В результаті неналежного виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, станом на 31.12.2017 р. виникла заборгованість у розмірі - 20 026,75 грн., яка складається з: - 489,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 15 707,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 2 400,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 929,85 грн. - штраф (процентна складова), яка підтверджується розрахунком заборгованості та узгоджується з позовною заявою (а. с. 5).

Згідно з умовами кредитного договору його складовими є заява позичальника, Тарифи та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Пунктом 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 передбачено, що термін позовної давності Банку відносно вимог про повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів, затрат Банку складає 50 років.

В Умовах та правилах надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256 відсутній підпис ОСОБА_4.

Матеріали справи не містять окремого письмового договору про збільшення строку позовної давності, укладеного між ОСОБА_6 та Банком. Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги положення Умов та Правил надання банківських послуг про збільшення позовної давності до 50 років.

Відповідно до п. п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг (а. с. 260) банківська картка діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки включно.

По закінченню строку дії Картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту Картки з новим строком дії) за зверненням клієнта до Банку.

У відповіді на відзив Банк вказав, що строк дії випущеної картки останнього дня травня 2009 року (а. с .70 - 70 зворотня сторона), тобто - до 31 травня 2009 року включно.

З позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 Банк звернувся 16.02.2018 року (а. с. 2 - 4).

Представником відповідача у суді першої інстанції у відзиві на позов було зроблено заяву про застосування позовної давності (а. с. 53 - 54).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК Українипозовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки встановлено, що Умовами та правилами надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не можна керуватися, останній платіж було здійснено - 07.11.2007 р., строк дії картки - до 31.05.2009 р. включно, з позовом до суду Банку звернувся - 16.02.2018 р. (а. с. 2), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позовної давності, про застосування якої зробив заяву відповідач.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції незаконно відмовив Банку в задоволенні позовних вимог, оскільки Банком в супереч ст. 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження збільшення позовної давності за домовленістю з відповідачем, таких доказів не було надано і до апеляційного суду.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга Банку підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАБАНК» - залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 23 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе