Справа № 603/476/18
Провадження №2/603/251/2018
"26" листопада 2018 р. м.Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді: Іванчука В. М.
секретар судового засідання : Швець Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
ОСОБА_1 звернулася в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2, про визнання його таким, що втратив право користування житлом.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.
За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований, зокрема, відповідач - ОСОБА_2, який більше одного року не проживає у зазначеному будинку без поважних причин. Строк збереження даного жилого приміщення за відповідачем ОСОБА_2 закінчився, а тому, просить визнати його таким, що втратив право на користування вищезазначеним житлом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно ст.ст. 280,281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав від 29.12.2012 року , позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно довідки №1699 від 03.07.2018 року, виданої Монастириською міською радою Тернопільської області, відповідач ОСОБА_2, 1977 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до акту обстеження будинковолодіння від 03.07.2018 року, комісія в складі заступника міського голови Гладиша А.С., секретаря виконкому (керуючого справами) Батога В.І., реєстратора місця проживання виконкому міської ради Савки Л.М., провела обстеження місця реєстрації ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.
В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на даний час не проживає. Сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою протягом останніх сімнадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Стаття 71 ЖК України передбачає виключний порядок обставин, коли за тимчасово відсутніми громадянами зберігається право на користування житловим приміщенням.
Враховуючи наведені обставини справи, відповідач ОСОБА_2 може бути визнаний таким, що втратив право на користування вищевказаним житлом.
Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 200, 265, 268 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - задоволити.
Визнати ОСОБА_2, 1977 року народження таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В. М. Іванчук