Провадження № 2/761/1429/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саманта-схід», Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», третя особа: Закрите акціонерне товариство «Валенте» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором №511 про надання споживчого кредиту від 08.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» та ОСОБА_1, що укладений 02.07.2004 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Золоті Ворота» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Саманта-Схід».

Вимоги обгрунтовані тим, що 08.06.2004 року між позивачем та ПАТ «Банк Золоті Ворота» був укладений договір №511 про надання споживчого кредиту за яким позивач отримав 276 000,00 грн. кредитних коштів зі сплатою 29% річних за користування коштами та строком повернення з врахуванням додаткової угоди - 30.06.2004 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в цей же день був укладений договір іпотеки.

02.07.2004 року між ПАТ «Банк Золоті Ворота» та ТОВ «Саманта-Схід» був укладений договір про відступлення права вимоги за вищенаведеним договором кредиту за яким до ТОВ «Саманта-Схід» перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним із позивачем.

Позивач зазначає, що він не був повідомлений про укладення спірного договору.

Спірний договір позивач вважає недійсним на тій підставі, що по суті договір є договором про надання фінансових послуг, а обумовлені ним правовідносини є правовідносинами з надання фінансових послуг. ТОВ «Саманта-Схід» не належить до кола фінансових установ, не зареєстроване як фінансова установа, ними не отримана ліцензія на надання фінансових послуг.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, сторони не викликались в судове засідання. До суду пояснення чи відзив на заявлені вимоги не надійшли, хоча всі сторони належним чином були повідомлені про розгляд справи. Будь-яка із сторін не зверталась до суду із клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як встановлено судом, 08.06.2004 року між АКБ «Золоті ворота» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) був укладений Договір №511 про надання споживчого кредиту за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 276 000,00 грн. строком користування по 18.06.2004 року зі сплатою 29% річних.

Договором від 18.06.2004 року про зміни до Договору №511 про надання споживчого кредиту від 08.06.2004 року було змінено строк повернення кредиту на 30.06.2004 року.

02.07.2004 року між АКБ «Золоті Ворота» (далі - Первісний кредитор») та ТОВ «Саманта-Схід» (далі - Новий кредитор) був підписаний договір про відступлення права вимоги за яким Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає на відплатній основі право вимоги виконання зобов'язань ОСОБА_1 по Договору про надання споживчого кредиту від 08.06.2004 року №511, укладеного між Первісним кредитором і Боржником.

Як зазначено в п.2.2 Договору, на момент підписання цього Договору права вимоги включають в себе право вимоги погашення кредиту у розмірі 276 000,00 грн., процентів за користування кредитом нарахованих на дату підписання цього Договору у розмірі 5 323,93 грн.

Крім того, за умовами п.3.3, 3.4 Договору, Новий кредитор має компенсувати Первісному кредитору вказані в п.2.2 Договору суми та 1 794,94 грн. комісійної винагороди.

Листом від 29.06.2017 року за №4608/16-12 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомила позивача, що ТОВ «Саманта-Схід» () статусу фінансової установи не набувало, ліцензій та інших дозвільних документів Нацкомфінпослуг не отримувало.

Позивач звертаючись до суду з позовом зазначив, що так як ТОВ «Саманта-Схід» не є фінансовою установою, тому не мало у відповідності до діючого законодавства укладати оспорюваний договір.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вимоги ОСОБА_3 щодо дійсності договору про відступлення права вимоги вже розглядались в межах справи №108/11404/12 та Керченським районним судом Автономної Республіки Крим рішенням від 05.04.2013 року відмовлено в задоволенні його вимог.

Судом встановлено, що ПАТ «Банк «Золоті ворота» при укладенні договору від 02.07.2004 року про відступлення права вимоги на користь ТОВ «Саманта-Схід» діяв у рамках чинного законодавства. Будь-яких застережень про неможливість зміни кредитора у зобов'язанні кредитний договір не містить. Оспорюваний договір про відступлення права вимоги не передбачає надання фінансових послуг жодною стороною та до них не можуть застосовуватись вимоги Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Крім того, рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 08.02.2012 року (справа №2/0108/0873/11) встановлено, що зобов'язання перед ПАТ «Банк Золоті Ворота» виконані за рахунок поручителя ЗАТ «Валенте».

Отже, враховуючи, що поручитель виконав зобов'язання позичальника - ОСОБА_1 перед банком, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження, що ТОВ «Саманта-Схід» надавало йому фінансові послуги та внаслідок укладення спірного договору його права порушені, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саманта-схід», Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», третя особа: Закрите акціонерне товариство «Валенте» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула