Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат.

Позивач посилається на те, що 27 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_5, який був власником житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Котовка, вул. Кооперативна, 25.

Як за життя, так і після смерті ОСОБА_5, позивач фактично вів господарство у домоволодінні, займався благоустроєм житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Котовка, вул. Кооперативна, 25.

У 2015 році позивач здійснив поліпшення житлових умов у вказаному домоволодінні. Ремонтні роботи проводились за власні кошти позивача на суму 81 984,30 грн., з яких 23 197 грн. - витрачені кошти на будівельні матеріали, а 58 787,30 грн. - вартість ремонтних робіт, виконаних відповідно до договору про виконання робіт № 2511/15.

Позивач фактично, відкрито і добросовісно володів даним житловим будинком, в якому проживав разом з батьками, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, який був власником об'єкта нерухомого майна.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частини житлового будинку, а саме на ? частину, як обєкту спільної сумісної власності подружжя та на ? частину по праву спадкування за законом. Цим же рішенням за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину житлового будинку по праву спадкування за законом.

На підставі вищезазначеного, позивач звертається до суду із позовом про відшкодування понесених витрат у розмірі частки права власності на об'єкт нерухомого майна. У зв'язку з цим, позивач вважає, що має право на відшкодування йому 3/4 частину витрат, понесених на поліпшення житлових умов об'єкту нерухомого майна, що становить 61 488 грн. 20 коп.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач та представник відповідача заперечили проти позову, зазначивши, що дійсно позивач здійснював поліпшення житлового будинку, однак за власної ініціативи та без погодження з відповідачем.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що відповідач є їхньою матірю та бабою відповідно, у звязку із чим вони періодично здійснювали поліпшення житлового будинку. Крім того, їм відомо, що позивач здійснив косметичний ремонт, а саме переклеїв шпалери в цьому будинку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що позивач переклеїв шпалери в будинку, який належав їхньому померлому батьку, інші поліпшення не здійснював.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що товаришує з позивачем та бачив, що у будинку здійснюється ремонт.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він проживає по сусідству та бачив, що здійснюється ремонт в будинку.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що позивачем 25.11.2015 року проведено ремонтні роботи в житловому будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Котовка, вул. Кооперативна, 25, що підтверджуються договором на виконання робіт № 2511/15, кошторисом та наряд-замовленням на будівельні матеріали. Згідно із даними документами, ремонт домоволодіння було здійснено на суму 81 984,3 грн., з яких 23 197 грн. - витрачені кошти на будівельні матеріали, а 58 787,3 грн. - вартість ремонтних робіт (а. с. 6-12).

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2018 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частини житлового будинку, а саме на ? частину, як обєкту спільної сумісної власності подружжя та на ? частину по праву спадкування за законом. Згідно цього рішення за ОСОБА_1 визнано право власності на ? частину житлового будинку по праву спадкування за законом після батька ОСОБА_5, померлого 27 січня 2015 року (а. с. 17-18).

Позивач, 11 липня 2018 року зареєстрував право власності на ? частину житловому будинку за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Котовка, вул. Кооперативна, 25, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 131150527.

У відповідності до ч. 2 ст. 1219, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 помер 27 січня 2015 року, тому саме з цього моменту спадщина (житловий будинок) належить позивачеві та відповідачеві у відповідних частках.

Право приватної власності на житло можуть мати декілька власників, при цьому зберігається єдність об'єкта і не виникає колективного суб'єкта, а встановлюється множинність суб'єктів співвласників житлового будинку. Спільна власність на житло виникає на підставі цивільно-правових договорів, рішення суду, отримання спадщини, приватизації, набуття права власності на житло під час шлюбу, і може бути спільною сумісною або частковою власністю. При спільній власності на житло право власності належить всім суб'єктам в сукупності, тобто окрема особа не може самостійно розпоряджатись своєю частиною, а користування відбувається за домовленістю між співвласниками (ст. 358 ЦК України).

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 ЦК України), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном, що визначено статтею 360 ЦК України.

Обумовлений житловий будинок є власністю у відповідних частках двох осіб, тобто належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності і саме за домовленістю між собою вони здійснюють своє право власності. В такому випадку для того, щоб здійснити поліпшення житлових умов необхідна згода усіх співвласників. Як вбачається з пояснень відповідача, як співвласника житлового будинку, остання не виявляла такого бажання та не надавала на це згоду. Посилання позивача на те, що відповідач не бере участі в утриманні житловим будинком не підтверджено відповідними доказами.

Крім того, у разі якщо співвласники не дійшли згоди щодо здійснення витрат по утриманню житлового будинку, відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України вони мають право на надання їм у володіння та/або користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього співвласник має право вимагати від інших співвласників відповідної матеріальної компенсації. Також відповідно до п. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок перебуває у спільній частковій власності сторін по справі, проте він на поділений в натурі. У разі не виявлення бажання поділити в натурі житловий будинок чи неможливості такого поділу сторони також можуть визначити порядок користування квартирою за домовленістю чи в судовому порядку. В такому випадку, позивач матиме можливість користуватися своєю конкретною часткою житлового будинку і здійснювати на власний розсуд витрати на утримання житлового будинку.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з матеріалів справи та пояснень учасників справи вбачається, що позивачем не доведено факт звернення до відповідача з пропозиціями щодо спільного утримання житлового будинку. Натомість, відповідач та свідки підтвердили факт того, що позивач за власної ініціативи здійснював ремонт в житловому будинку, який належить сторонам на праві спільної часткової власності. Тому, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 355-360 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 жовтня 2018 року.

Суддя Т.А.Ковальчук