18.05.2018 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/1988/16-ц
Провадження № 6/644/64/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого-судді Попової В.О.

за участю секретаря Дашкової К.С.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчому листі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

04 травня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла зазначена заява, в якій ОСОБА_2 просить виправити помилку, допущену судом при оформленні виконавчих листів, виданих 03.03.2017 року та 25.04.2018 року по заочному рішенню Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по справі 644/1988/16-ц, а саме в частині відомостей про строк предявлення виконавчого листа до виконання просить зазначити 3 (три) роки замість 1 (один) рік.

В судовому засіданні представника заявника ОСОБА_1 просив заяву задовольнити, мотивуючи свої доводи аналогічно викладеному в заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2016 р. по справі № 644/1988/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості набрало законної сили 05.07.2016 року.

03.03.2017 року та 25.04.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчі листи на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.04.2016 р., в яких строк предявлення до виконання зазначено протягом 1 (одного) року.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

За змістом положень частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 р. виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку предявлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо предявлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

05.10.2016 р. набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 р., відповідно ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 р., виконавчі

документи, видані до набрання чинності цим законом пред'являються у строки, встановлені цим Законом.

Отже, аналізуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що доводи представника заявника в судовому засіданні стосовно допущеної судом помилки в частині зазначення відомостей про строк предявлення виконавчого листа до виконання 3 роки замість 1 року при оформленні виконавчих листів, виданих 03.03.2017 року та 25.04.2018 року, не заслуговують на увагу і розцінюються судом критично, оскільки протирічать нормам процесуального законодавства.

Суд зазначає, що не можна вважати помилковою видачу виконавчого листа стягувачу у зв'язку із неправильним зазначенням строку пред'явлення його до виконання чи набрання рішенням суду законної сили, оскільки стягувач має право на отримання виконавчого листа навіть після спливу строку для пред'явлення його до виконання і такий строк може бути поновлений за обґрунтованою заявою стягувача. А боржник не позбавлений права звернутися з відповідною заявою до суду про виправлення помилки у виконавчому документі.

Заявником по суті неправильно обрано спосіб захисту своїх прав і він може реалізувати таке своє право, подавши заяву до суду з викладенням вимог відповідно до суті порушеного права.

На підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 431-432 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки у виконавчих листах по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається

протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 18.05.2018 року.

Суддя: В.О. Попова