Номер провадження 2/754/1065/18
Справа №754/8471/17
11 травня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Журавської О.В.
при секретарі Касян А.Р.
за відсутності сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовні вимоги мотивує тим, що 01.12.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП-Рент» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/15-2296, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода», державний НОМЕР_8 05 липня 2016 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода», державний НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Ніссан», державний НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1 Згідно довідки поліції та постанови Деснянського районного суду м. Києва, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням відповідачем правил дорожнього руху України. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 01.08.2016 року позивачем на підставі акту виконаних робіт №БН-0000637 від 26.07.2016 року та рахунку №СФ-0000685 від 26.07.2016 року, було складено страховий акт №КА-7617 та розрахунок до нього. На підставі вищезазначених документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 24 541,00 грн. В зв"язку з вищенаведеним, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму по відшкодуванню шкоди в порядку регресу в розмірі 24 541,00 грн., а також витраті по сплаті судового збору.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.07.2017 р. відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.
В судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2017 року представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав заперечення проти позовної заяви в якому просив відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного. 14.08.2015 року між відповідачкою ОСОБА_1 та ПАТ "Страхова компанія "Скайд" було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності належного відповідачу наземного транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1. 05.07.2016 року із забезпеченим транспортним засобом під керуванням відповідачки сталася дорожньо-транспортна пригода. Протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, а саме 07.07.2016 р. відповідачка зв'язалась зі своїм страховиком по телефону та повідомила про дорожньо-транспортну пригоду. Також про те, що автомобіль, яким керувала ОСОБА_1, був застрахований, вона повідомила і водія автомобіля Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_2, крім того ця інформація міститься у довідці про дородньо-транспортну пригоду. В запереченнях також зазначає, що всупереч приписам статті 33 Закону позивачем та водієм автомобіля Шкода Октавія не забезпечено обов'язку зберігати пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник. Власник автомобіля, будучи обізнаним про те, що цивільна відповідальність відповідачки застрахована, так само позивач, як особа, що оплативши 01.08.2017 року власнику автомобіля грошові кошти начебто отримала право зворотної вимоги на відшкодування, всупереч приписам пункту 35.1 статті 35 Закону протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду не подала страховику заяву про отримання страхового відшкодування. Також представник відповідача зазначив, що здійснивши з невідомих причин надзвичайно швидко відновлювальний ремонт транспортного засобу всупереч вимогам статті 33-1 Закону потерпілий та позивач не виконали встановленого Законом обов'язку сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, чим унеможливили проведення таким страховиком відповідного розслідування та встановлення можливого розміру шкоди. Зазначене, як мінімум, ставить під сумнів достовірність заявленого у справі до відшкодування розміру заподіяної шкоди. Крім того, окремо зазначає, що згідно з висновками Верховного суду України (постанова Судової палати у цивільних справах ВСУ від 20.01.2016 р. у справі № 6-2808це15) право саме потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Жодної шкоди позивачу відповідачка не заподіювала, а тому останній не є потерпілою стороною у справіі про відшкодування шкоди й відповідно не має жодного абсолютного права на отримання такого відшкодування.
В судове засідання, призначене на 11.05 2018 року відповідачка та її представник не з'явились. Про розгляд справи представник відповідача повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи, а також шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
Представник третьої особи в судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлявся за адресою, наданою представником відповідача, поштова кореспонденція поверталась до суду з відміткою «Вибув». Відмості щодо руху справи розміщались на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29.10.2013 р. між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ПІІ «ВІП-Рент» був укладений Генеральний Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-2700/15-AVIS, предметом якого є страхування транспортного засобу «Шкода Октавія», державний НОМЕР_8
05 липня 2016 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шкода Октавія», державний НОМЕР_9 під керуванням водія ОСОБА_3, транспортного засобу «Ніссан Мікра», державний НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1, транспортного засобу Шкода, д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_6 та транспортного засобу Мітцубіші Грандіс, д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія - невизначена особа, чоловік (а.с. 15-16).
Відповідно до Довідки №95516054 про дорожньо-транспортну пригоду автомобіль НОМЕР_5, застрахований в ПАТ "СК "Скайд", а автомобіль Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_2 застрахований в ЗАТ «СК «Українська страхова група». В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби, зокрема у транспортного засобу Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено: права частина, передня центральна частина.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а. с. 17).
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
08.07.2016 року власник автомобіля Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_2 - ПІІ ВІП-РЕНТ звернувся до ПАТ "СК "Українська страхова група" з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 12-13).
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Статтею 8 вказаного закону визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.
Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплат страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 5 зазначеного Закону передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 22 п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
11.07.2016 ПАТ "СК "Українська страхова група" склало акт огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с. 18-19).
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
На підставі рахунку-фактури № СФ-0000685 від 26.07.2016 р., Акту № БН-0000637 про надання послуг по ремонту автомобіля від 26.07.2016 року, в якому зазначений який саме було проведено ремонт, ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" 01.08.2016 року склало страховий акт № КА-7617 та розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких відшкодуванню підлягала сума в розмірі 24 541,00 грн.
Отже, позивач при виплаті страхового відшкодування керувався нормами закону і здійснив виплату, пов'язану з відновлювальним ремонтом автомобіля.
Що стосується заперечень сторони відповідача з приводу того, що позивач звернувся з позовом про відшкодування шкоди до відповідачки ОСОБА_1, а не до компанії, якою було застраховано її транспортний засіб, а саме - ПАТ «СК «Скайд», то слід зазначити наступне.
Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

З приписів частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вказана правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 20 січня 2016 року в справі 6-2808цс15. Отже, позивач звернувся з позовом до належного відповідача.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у повному обсязі.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати по справі, які складаються з суми судового збору - 1 600 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 48, 81, 141, 229, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 979, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ЗУ «Про страхування», ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

в и р і ш и в :

Позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Скайд" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» (, адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24 541 (двадцять чотири тисячі п'ятсот сорок одна) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Українська страхова група» (, адреса місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А) суму сплаченого судового збору в розмірі 1600,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя