Справа № 219/1620/17
Провадження № 2/219/1197/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Шкурат К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.09.2013 року у загальній сумі 27565,08 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом 1640,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 20835,45 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3300,00 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1288,81 грн. (процентна складова). Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 20.09.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість сумі 27565,08 грн., в тому числі, заборгованість за кредитом 1640,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 20835,45 грн.; заборгованість за пенею та комісією 3300,00 грн., штрафи: 500,00 грн. (фіксована частина); 1288,81 грн. (процентна складова).

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

У відповіді на відзив зазначено, що сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови, Умови і Правила надання банківських послуг, а також ОСОБА_4 банку загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділення х ОСОБА_4 та на офіційному сайті ОСОБА_4. Відповідач підписанням Анкети-заяви приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що являється суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Зазначені зміні повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача не надходило, що є підтвердженням прийняття діючих умов договору. Крім того, на думку позивача, правомірність зміни умов договору підтверджується Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу, тому надано виписку. Щодо нарахування неустойки жителям АТО зазначає, що оскільки остання звірка паспортних даних здійснювалася 20.09.2013 р. при укладенні договору, тому при подачі позову до суду у банка була відсутня достовірна інформація про адресу за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав відповідач.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_5 до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду про розгул справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден частково відповідно до поданого відзиву.

У поданому відзиві зазначено, що ОСОБА_2 згодна з позовними вимогами частково за наступних підстав. Позивач зобовязаний надати суду для огляду кредитну справу у тому числі кредитний договір від 20.09.2013р. Позивач надав суду документи, які не засвідчені, , крім того, зроблені з копій, а повинен надати, як доказ своїх вимог Умови та правила надання банківських послуг з її підписом на кожній сторінці, або прошиті і з її підписом в кінці станом на 20.09.2013 р., а також заяву про ознайомлення з цими правилами станом на 20.09.2013 р., а не посилатися на правила, які містяться в загальному доступі інтернету на сайті банку, так як вони станом на день звернення до суду відповідають тим, що ОСОБА_2 була ознайомлена на день підписання. Позивач, як доказ того, що відповідач отримувала ці кошти повинен надати оригінал анкету-заяву про встановлення ліміту на виписку по карті з якої буде видно коли та скільки отримала коштів відповідач, що виплаває на розрахунковий період відсотків. Наданий банком розрахунок суду, не видно ким зроблений, за яким правилом та чи зроблений він працівником цього банку неможливо перевірити, тому вважає, що цей розрахунок не може братися до уваги. ОСОБА_4 не надав обґрунтування підняття в однобічному порядку процентної ставки з 30% до 34,8%, а потім до 43,20 %, як це передбачено умовами та правилами з якими ОСОБА_2 була ознайомлена під розпис 20.09.2013 р., а надав правила, які містяться на цей час з урахуванням змін в інтернеті. На адресу ОСОБА_2 не надходили ніякі документи, які б свідчили про зміну умов договору в односторонньому порядку, як і не надав суду відомості стосовно ознайомлення відповідача шляхом смс- повідомлення про зміну умов кредитування, а в односторонньому порядку забороняється піднімати процентну ставку за користування кошами. Вважає, що при розрахунку слід враховувати та проводити розрахунок виходячи з 30% ставки річних аьо 2,5 % щомісячно. Згідно розрахунку борг по кредиту за період з 26.10.2013 по 31.01.2017 року становить 3364,26 грн, з яких заборгованість за кредитом становить 1640,82 грн. та відсотки 1723,44 грн. Крім того, враховуючи те, що вона проживає на території, де проводилася антитерористична операція нарахування штрафних санкцій заборонено (а.с.101-103).

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 20.09.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 як клієнтом, укладено договір заповнення заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Згідно з вказаною заявою, заявник ознайомлений та згоден з тим,що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і банком договір надання банківських послуг. Вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами. (а.с.5)

Відповідно до п.2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який час змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, сплаті винагороди банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити ОСОБА_4 штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Умов та правил надання банківських послуг, держатель доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку зокрема з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій вказані ОСОБА_4 банку, базова процентна ставка в місяць складає 2,5 %. (а.с.6-7).

У відповідності до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 525 ЦК України передбачено неможливість односторонньої відмови від виконання зобов'язання або його зміна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядок, встановлені договором.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Звернувшись із позовом позивач просить, серед іншого, посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, стягнути з нього заборгованість за кредитом в сумі 1640,82 гривень, яка підтверджується розрахунком заборгованості та визнається відповідачем, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо заборгованості за процентами за користування кредитом суд зазначає наступне.

З розрахунку заборгованості вбачається, що спочатку виникнення заборгованості діяла ставка 30 %, під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00 % на рік, далі процентна ставка була змінена - 1 вересня 2014 року збільшена до 34,80% та 01 квітня 2015 року збільшена до 43,20%.

Згідно з представленими позивачем наказами банку від 18 серпня 2014 року №СП-2014-6915682 та від 18 лютого 2015 року №СП-2015-6552838 (а.с.136-145) такі розміри процентів встановлені за витратами, здійсненими з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року відповідно.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України та ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності, і не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Законом України від 12 грудня 2008 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набрав чинності 10 січня 2009 року, ЦК України доповнено статтею 1056-1, у якій встановлено заборону банку збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку.

Кредитний договір між сторонами укладено 20.09.2013 року, тобто після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 28 Постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав розяснення про те, що при підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно з п.1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, банк має право проводити зміну ОСОБА_4, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Відповідно до п.1.1.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до обовязків позичальника відносяться отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

За п.1.1.3.1.9 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, ОСОБА_1 зобовязаний не менш як раз на місяць у спосіб, визначений у Заяві надавати Держателю виписки про стан Картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по Картрахунках. При підключенні Держателя до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ 24) надання виписок здійснюється через вказаний комплекс. При підключенні Клієнта до комплексу Mobile-banking ОСОБА_1 здійснює можливість доступу до інформації про стан рахунку, шляхом використання функцій SMS-повідомлень.

Згідно з п.1.1.1.91 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, до ОСОБА_4 відноситься розмір винагороди за послуги ОСОБА_4.

Згідно до п.1.1.1.17 Умов Винагорода ОСОБА_4 це сума зобовязань Держателя платіжної картки по сплаті встановлених ОСОБА_4, а саме: проценти за користування кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом, інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце).

Відтак певний порядок зміни ОСОБА_4 передбачений Умовами і правилами надання банківських послуг, які є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами. Зясуванню підлягає те, чи свідчить цей порядок про наявність змінюваної процентної ставки у кредитному договорі.

Частинами 1, 3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Водночас, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

Незважаючи на надання кредитору та позичальнику права самостійно визначати спосіб та порядок збільшення кредитором змінюваної процентної ставки у кредитному договорі, певні гарантії, передбачені Законом ЦК України, повинні бути дотримані.

По-перше, кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка (речення 2 ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

По-друге, у кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (речення 3-5 ч.4 ст.1056-1 ЦК України).

По-третє, індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим ч.5 ст.1056-1 ЦК України.

По-четверте, у разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки (ч.6 ст.1056-1 ЦК України.

Так, суду надано витяг з програмного забезпечення банку, з якого вбачається, що 15 серпня 2014 року об 13:03 год. на номер телефону відповідача відправлене повідомлення про встановлення процентної ставки на рівні 2,9% на місяць за витратами, здійсненими з 1 вересня 2014 року (а.с.147), 15 березня 2015 року о 15:43 на вказаний номер телефону відправлено повідомлення про встановлення процентної ставки на рівні 3,6% на місяць за витратами, здійсненими з 1 квітня 2015 року (а.с.148). Однак, відомості про отримання такої пропозиції позичальником відсутні.

У кредитному договорі, укладеному між сторонами, який складається зі заяви, Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_4 банку та памятки клієнта не передбачено порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, який повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору; не визначено максимального розміру збільшення процентної ставки. Доказів протилежного позивачем не представлено. Також позивачем не представлено суду доказів письмового повідомлення позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Крім того, поняттю «базова процентна ставка» не надано визначення в Умовах і правилах надання банківських послуг та таке поняття не може розумітись як початкова процентна ставка, яка може змінюватись банком в односторонньому порядку.

Таким чином у суду відсутні підстави, ґрунтовані на законі, вважати, що між сторонами укладено кредитний договір із встановленням змінюваної процентної ставки.

Щодо дотримання порядку зміни фіксованої процентної ставки, то варто зазначити, що у абзаці 3 п.28 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», на який посилається позивач, при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

В укладеному між сторонами кредитному договорі не визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

Представником позивача доказів здійснення банком пропозиції збільшити фіксовану процентну ставку за кредитним договором, її одержання та повне і безумовне прийняття (акцепт) позичальником суду не представлено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено здійснення витрат за карткою відповідачем з 1 вересня 2014 року та з 1 квітня 2015 року. Поняття «витрати» не визначено в Умовах та правилах надання банківських послуг, тому суд виходить із тлумачення поняття «витрати» в Академічному тлумачному словнику української мови, як грошей, коштів, витрачених на що-небудь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що збільшення фіксованої процентної ставки здійснено кредитором в односторонньому порядку.

Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за договором від 20.09.2013 року (а.с.4), за період до 01.09.2014 року. Станом на 01 вересня 2014 року розмір заборгованості за відсотками складає 720,02 грн.

Суд виходить з наступного розрахунку заборгованості за процентами за період з 1 вересня 2014 року (часу збільшення процентної ставки) до 31 січня 2017 року (дата, станом на яку предявлено позовні вимоги). Процентна ставка складає 2,5% на місяць, тобто 30% на рік, щоденний процент становить 0,083%. Тому беручи за вказаний період загальну суму у рядку поточної заборгованості 1487,81 грн. та простроченої заборгованості 153,01 грн., що дорівнює 1640,82 грн. необхідно множити на кількість днів за період з 01.09.2014 р. по 31.01.2017 р. (884) та множити на 0,083% щоденний процент, що становить 1640,82 грн. та додаючи суму заборгованості за процентами станом на час збільшення процентної ставки тобто на 01.09.2014 року - 720,02 грн., тобто загальний розмір заборгованості за відсотками складає 1923,92 грн., тож в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом суд задовольняє частково у зазначеній сумі.

Щодо нарахування пені та штрафу, передбачених цим договором, суд враховує те, що згідно з ст.2 Закону України від 2 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. ОСОБА_4 та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Артемівськ Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно паспорту громадянина України ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (нині Бахмут), вул. Калініна, 82 а (а.с.32).

Встановлено, що у розрахунку заборгованості в графі «сума комісії та пені», «сума комісії та пені (накопичувальним підсумком)» зазначено розмір заборгованості, яка, зважаючи на спосіб нарахування, відображений у розрахунку, є пенею. До 14 квітня 2014 року відповідачу не нараховувалася пеня. Відтак пеня в розмірі 3300 грн. та штраф (як фіксована, так і процентна складова) нараховані позивачем відповідачеві після 14 квітня 2014 року, тобто під час дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами.

З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за договором від 20.09.2013 року, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка включає в себе: заборгованість за кредитом 1640,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1923,92 грн., що в сумі складає 3564,74 грн., станом на 31.01.2017 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 20.09.2013 року в сумі 3564 /три тисячі пятсот шістдесят чотири / грн. 74 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1640,82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1923,92 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» () судовий збір у розмірі 206 (двісті шість) грн. 91 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.М.Фролова