Справа № 567/203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Захід Агро", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про визнання договору оренди землі недійсним,

встановив

20.02.2018 ОСОБА_1 звернувся в Острозький районний суд Рівненської області з позовом про визнання договору оренди землі недійсним до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Захід Агро».

Позовні вимоги мотивує тим, що є власником земельної ділянки площею 2,25 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області.

Зазначив, що у січні 2016 року дізнався про факт реєстрації відповідачем права оренди на належну йому земельну ділянку без його згоди, оскільки договір оренди від 25.05.2015 він не підписував, будь-яких довіреностей на укладення договору, його реєстрацію чи право розпорядження щодо неї не надавав.

Також посилаючись на норми права, які містяться в ч.1 ст.103, ст.263 ЦПК України, з метою встановлення факту належності підпису на договорі певній особі обгрунтовує необхідність призначення судової почеркознавчої експертизи.

З цих підстав, посилаючись на норми права, які містяться в ст.ст. 16, 202-204, ч.1 ст.215 ЦК України, ст.ст. 13, 16 Закону України «Про оренду землі», ст.3 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 5,103,107,177 ЦПК України просив позов задовольнити та визнати недійсним договір оренди від 25.05.2015, укладений між ним та ОСОБА_3 «Захід Агро» щодо земельної ділянки площею 2,25 га, кадастровий номер :05:001:0138, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області, що зареєстрована державним реєстратором реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_4 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23698798 від 15.08.2015. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 22.02.2018 дана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, рогляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Позивач та представник позивача заявили клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, мотивуючи його тим, що спірний договір позивач не підписував.

Одночасно представник позивача заявив клопотання про витребування з Фермерського господарства «Вілія» документів, що містять підпис позивача за період з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року.

Крім того, просив долучити до матеріалів справи оригінал договору землі, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «Захід Агро» щодо земельної ділянки площею 2,25 га, кадастровий номер :05:001:0138, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району разом з додатками до нього.

В підготовчому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, вказав, що договору оренди землі він не підписував.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Захід Агро» в підготовче судове засідання не з`явився, заперечень на позовну заяву не подав, про час та місце судового рогляду справи був повідомлений у встановленому порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 «Західна агровиробнича компанія» в підготовче засідання не з`явився, пояснень щодо позовних вимог не надав, про час та місце судового рогляду справи був повідомлений у встановленому порядку.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 24.05.2018 постановлено призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, з витребовуванням з Фермерського господарства «Вілія» документів, що містять підпис позивача за період з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2016 року, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 06.09.2018 поновлено підготовче провадження у справі, постановлено закрити підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_5 подано до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя. Позовні вимоги підтримує просить суд їх задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Захід Агро» в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про час та місце судового рогляду справи був повідомлений у встановленому порядку. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 «Західна агровиробнича компанія» в судове засідання не з`явився, пояснень щодо позовних вимог не надав, про час та місце судового рогляду справи був повідомлений у встановленому порядку.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановивши фактичні обставини справи, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником земельної ділянки площею 2,25 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ РВ № 030032 від 10.01.2002, виданого на підставі рішення Милятинської сільської ради Острозького району № 110 від 28 грудня 2001 року. (а.с. 9).

З договору оренди землі від 25.05.2015, акту приймання-передачі земельної ділянки, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.02.2018 вбачається, що між позивачем та ОСОБА_3 «Захід Агро» укладено договір оренди від 25.05.2015 щодо земельної ділянки площею 2,25 га, кадастровий номер :05:001:0138, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області, що зареєстрована державним реєстратором реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_4 згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23698798 від 15.08.2015.

(а.с. 10-15)

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2018, щодо земельної ділянки площею 2,25 га, кадастровий номер :05:001:0138, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району Рівненської області, зареєстровано право суборенди за ОСОБА_3 Західна агровиробнича компанія державним реєстратором ОСОБА_6 Комунального підприємства Центр реєстрації прав Корецької районної ради Рівненської області згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 38616676 від 08.12.2017. (а.с. 30)

Позивач звертався до відповідача із заявою 12.01.2016, з метою досудового врегулювання спору, в якій просив розірвати спірний договір оренди землі, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 12.01.2016. (а.с. 16)

Згідно з висновком експерта ОСОБА_7 Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1.1-168/18 від 26.06.2018 судом встановлено, що підпис, що розміщений на лицевій стороні третьої сторінки договору оренди землі від 25.05.2015 в графі Орендодавець виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. (а.с. 54-58)

Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Відповідно до ст.93 ЗК України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, повязані з орендою землі регулюються Законом.

Згідно ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громади і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.236 ЦК України, правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ст.13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.16 Закону України Про оренду землі, укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст.35 Закону України Про оренду землі, спори повязані з орендою землі вирішуються в судовому порядку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 за № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», зокрема п.8 визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Згідно ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У звязку з цим, судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України тощо).

З вищезазначеного вбачається, що вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання правочинів недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту правочину вимогам закону; додержання встановленої форми правочину; правоздатність сторін; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За правилами ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами також договором оренди землі.

Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. (ч.1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі»)

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19, цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Частиною 1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Статтею 18 цього Закону встановлено, що договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено повернення орендодавцеві земельної ділянки на умовах, визначених договором у разі припинення або розірвання договору оренди землі.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 25.12.2013 по справі № 6-118цс13 відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Представник відповідача не надав суду доказів про підтвердження досягнення сторонами при укладенні договору оренди землі згоди щодо всіх істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», які є обов'язковими для цього виду договорів, та кореспондується з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень.

Пунктами 1, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року за № 9 встановлено, що цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України, Законом України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», Законом України від 6 жовтня 1998 року «Про оренду землі» та іншими актами законодавства. При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Частинами 1, 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на дату укладення договору оренди землі) встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Частина 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», кореспондується із положеннями ч.1 ст.638 ЦК України, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом, як істотні.

Представником позивача належними письмовими доказами доведено, що підпис в графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 25.05.2015, укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 «Захід Агро», не міг був виконаний ОСОБА_1, а виконаний іншою особою, що свідчить про недотримання при цьому передбаченої законодавством письмової форми договору, що підтверджується висновком експерта ОСОБА_7 Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 1.1-168/18 від 26.06.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як власник вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 має право та бажає самостійно вирішувати як розпоряджатися належним йому правом власності, а у зв'язку з обмеженням відповідачем його права власності на земельну ділянку, таке право підлягає захисту, оскільки ОСОБА_1 не проявляв своєї волі на укладання Договору оренди землі від 25.05.2015 не підписувала його, не уповноважував будь-кого на його укладання.

Таким чином, договір оренди землі між сторонами не відповідає положенням ч.ч.1,2 ст.15 Закону України «Про оренду землі», ст.638 ЦК України - щодо істотних умов договору оренди землі та визнається судом недійсним з даних підстав.

При встановлених обставинах, позовні вимоги про визнання договору оренди землі недійсним, відповідно до закону, підлягають задоволенню як обґрунтовані, так як волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч.3,4,5 ст.203 ЦК України); відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до Закону (ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»); недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).

Згідно акту виконаних робіт від 29.08.2018, наданих згідно договору про надання професійної правничої допомоги на представлення інтересів в суді б/н від 25.01.2018, рахунку № 8 від 13.02.2018, позивач поніс витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп. та 900,48 грн. витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1.1-168/18 за матеріалами цивільної справи № 567/203/18 згідно з рахунком-фактурою Рівненського НДЕКЦ МВС України № 232 від 26 червня 2018 року. Суд приходить до висновку, що у звязку із задоволенням позовних вимог зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. (а.с.47, 78)

Окрім того, з ОСОБА_3 «Захід Агро» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 202, 203, 207, 210, 215, 218, 236, 626, 638, 792 ЦК України, ст. 90, 93, 124 ЗК України, ст. ст. 2, 6, 13, 15, 16, 17, 34, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 12, 13, 76-81, 83, 89, 92, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35830) до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Захід Агро"(місце знаходження згідно ЄДРЮОФОПГФ: індекс 35810, Рівненська область, Острозький район с.Тесів, , фактичне місце знаходження, індекс 35833, Рівненська область, Острозький район, с.Мощаниця вул. Шкільна, 1) третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (35622, Рівненська область, Дубенський район, с. Привільне вул. Грушевського буд. 6, код ЄДРПОУ 41099127) про визнання договору оренди землі недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 25 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" земельної ділянки площею 2,25 га, кадастровий номер :05:001:0138, яка розташована на території Милятинської сільської ради Острозького району та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15 серпня 2015 року №23698798, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору, 900 (дев'ятсот ) гривень 48 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи та 1500 (одну тисячу п'ятсот) гривень 00 коп. за надання правничої допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2018 року .

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8