Ухвала

14 травня 2018 року

місто Київ

справа № 191/4197/16-ц

провадження № 61-22944ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27 березня 2018 року направив до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником всупереч вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 21 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням в частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Враховуючи, що заявник оскаржує судові рішення повністю, то судовий збір за подання касаційної скарги сплачується як за первісним, так і за зустрічним позовом. Натомість заявник сплатив судовий збір лише за подання касаційної скарги на судові рішення в частині розгляду справи за зустрічним позовом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України від 03 вересня 2015 року № 670-VIII) ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України 2004 року, пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України 2017 року такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК України). Ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Виходячи з того, що зі змісту поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень неможливо встановити ціну первісного позову станом на день його подання, заявник касаційної скарги зобов'язаний самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору і надати оригінал квитанції про його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права власності на нерухоме майно, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, визнання недійсними державних актів на право власності на землю та зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 15 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний