Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 761/23429/16-ц

провадження № 61-22228ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Степаненко Дмитро Васильович, про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним у частині, визнання покупцем, визнання права власності; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, стягнення грошових коштів, усунення перешкод

у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва

від 22 лютого 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про звільнення його від сплати судового збору посилаючись на те, що за подання касаційної скарги йому необхідно сплатити судовий збір, що становить 30% його річного доходу, на підтвердження надав довідку з управління Пенсійного фонду України в м. Києві із зазначенням розміру його пенсії у розмірі 3 009 грн 22 коп.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України

«Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Зазначені заявником обставини та надані ним докази не є достатніми підставами для звільнення від сплати судового збору, а тому у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 21 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовних заяв майнового характеру судовий збір становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовних заяв немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати - 551 грн 20 коп., (для подання позовних заяв у січні

2017 року - 640 грн 00 коп.).

Ураховуючи, що при поданні первісного позову ОСОБА_1 було заявлено

три немайнових вимоги (про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним у частині, визнання покупцем,) тому розмір ставки за подання касаційної скарги становить за

немайнові вимоги - 1 653 грн 00 коп.

За вимогу майнового характеру (про визнання права власності) заявнику необхідно сплатити судовий збір 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (у розмірі, що становить 1 % ціни позову, але не менше

0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати), виходячи з ринкової вартості нерухомого майна.

Також ОСОБА_1 оскаржує судові рішення за зустрічним позовом

в частині позовних вимог щодо визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тому ставка за подання касаційної скарги в цій частині становить (640 грн 00 коп. * х 2 =1 280 грн 00 коп.).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ

у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик