Справа №489/1410/17
Провадження №2/489/146/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

15 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Позивач позов підтримала, відповідач у судове засідання не з'явився, представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №199 від 17.06.2010 року.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 гривень щомісяця, починаючи з моменту подання позову до суду - 11.04.2016 року щомісяця, по день досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 155 та п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, а ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У абзаці 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В наданих характеристиках на дитину лікарями та вчителями зазначається про відсутність участі батька у вихованні дитини та зацікавленості станом її здоров'я.

Згідно нотаріально посвідченої заяви відповідача від 20.11.2017 року він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Згідно із висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 06.03.2018 року №462/02.02.01-22, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, оскільки він підтверджується іншими доказами по справі, зокрема батько не піклуэться про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 5, 80, 81, 95, 141, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя