Ухвала

7 березня 2018 року

м. Київ

справа № 686/12207/16-ц

провадження № 61-11441ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Хмельницьке бюро технічної інвентаризації, про виселення, усунення перешкод у користуванні житлом, зобов'язання до вчинення дій, відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

3 лютого 2018 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII набрав чинності.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1-3, 8 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема: найменування суду, до якого подається скарга; повне ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) особи, яка подає касаційну скаргу, її місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреса електронної пошти, за наявності; повне найменування або ім'я інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Заявник у касаційній скарзі не зазначив повне найменування суду, до якого подається скарга, вказавши ВСУ. Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У поданій касаційній скарзі не зазначено повне ім'я заявника і адресу його місця перебування, так як посилаючись на перебування у ВУВП № 1, заявник не вказав повне найменування цієї установи і її поштову адресу. Також не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта заявника; повне найменування та місцезнаходження учасників; дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Окрім цього, згідно з пунктом шостим частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Заявником подано касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року, проте, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд Хмельницької області у справі № 686/12207/16-ц прийняв постанову від 15 січня 2018 року, якою залишив без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 червня 2017 року.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_1 необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог 392 ЦПК України, та копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційні скарзі ОСОБА_1, який засуджений до довічного позбавлення волі, просить звільнити його від сплати судового збору, в зв'язку з відсутністю у нього грошових коштів на рахунку.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, відповідно до пункту 17 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Пред'явлення позову про виселення, усунення перешкод у користуванні житлом, зобов'язання до вчинення дій та відшкодування майнової і моральної шкоди не пов'язано з вирішенням питань щодо виконання вироку, постановленого в порядку кримінального судочинства.

ОСОБА_1, який засуджений до довічного позбавлення волі, не надано належних доказів на підтвердження існування умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», тому, суд не вбачає підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 у позові, який подано в червні 2016 року, заявлено шість вимог немайнового характеру (п'ять вимог про зобов'язання до вчинення дій і одну вимогу про відшкодування моральної шкоди) та одну вимогу майнового характеру про відшкодування майнової шкоди у розмірі 50 000 грн.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції Закону на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір справлявся за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, за подання касаційної скарги судовий збір становить 7716 грн 80 коп. (1378,00*0,4*6)+(1378,00*0,4)*200%)

Особою, яка подає касаційну скаргу, не наведено, а судом не встановлено підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», та належності касаційної скарги до об'єктів, з яких не справляється судовий збір відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», а тому за подання ОСОБА_1 касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7716 грн 80 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко