Справа № 739/529/18
Номер провадження 2/739/237/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря Худорба Р.Г.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, видані на імя її батька ОСОБА_3, який помер 22.05.2004 року, та визнання права на земельну частку (пай), що належало її батьку за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, оскільки на день смерті батька проживала разом з ним. За життя її батько набув право на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах, що посвідчувалося відповідним сертифікатом. Після смерті батька на імя останнього було видано державні акти на право приватної власності на землю серії ЯБ № 251287 від 17.01.2005 року та серії ЯБ № 249923 від 13.01.2005 року. Оскільки державні акти видані у порушення вимог законодавства - після смерті ОСОБА_3, це призвело до порушення її прав на спадкування майна. Відповідно позивачка просить визнати зазначені вище державні акти недійсними, та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало її батьку.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилась, подала до суду письмову заву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 у судове засідання нез»явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача - Блистівської сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому від Блистівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, з якої вбачається, що позовні вимоги Блистівська сільська рада визнає і не заперечує проти задоволення позовної заяви.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, 22.05.2004 року в с. Блистова, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №195900 від 24.05.2004 року (а.с.9). Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25.10.2017 року, яке набрало законної сили 07.11.2017 року, був встановлений факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області, є донькою ОСОБА_3, який помер 22.05.2004 року в с. Блистова, Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с.11).

Позивачка, будучи спадкоємицею першої черги належним чином прийняла спадщину свого батька ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 1268 Цивільного кодексу України, оскільки постійно проживала зі своїм батьком на день його смерті, що підтверджується довідкою Блистівської сільської ради №823 від 05.11.2016 року і заяв про відмову від прийняття спадщини у строк та в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, не подала. При цьому як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після померлого 22.05.2004 року ОСОБА_3 - відсутня, тобто інші спадкоємці ОСОБА_3 його спадщину не прийняли (а.с. 20). За життя ОСОБА_3 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0299070, відповідно до запису №653 від 24.12.1997 р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСГП «ім. Щорса», що видавалось ОСОБА_2 РДА №271 від 04.03.1997 р., підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Чернігівської області (а.с.12). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель КСГП «ім.Щорса», розташованих на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Отже, згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини, яку позивачка ОСОБА_1 отримала після свого батька ОСОБА_3, увійшло право на земельну частку (пай), набуте останнім за життя.

Вже після смерті ОСОБА_3 на його імя, на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1 від 04.01.2005 року, було видано держаний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 3,0560 га серії ЯБ № 249923 від 13.01.2005 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №00390 та держаний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану на території Березовогатської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 1,6363 га серії ЯБ № 251287 від 17.01.2005 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №00349 (а.с.13,14).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Частиною 1 ст.125 Земельного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 ст.126 Земельного кодексу України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_3, після його смерті, державних актів про право приватної власності на землю було здійснено в порушення норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Як вбачається, вказані вище державні акти були видані на імя ОСОБА_3 як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, у звязку з видачею на імя ОСОБА_3 після його смерті державних актів на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останнього на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_3, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивача щодо набуття у власність в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_5 ОСОБА_2 районного нотаріального округу Чернігівської області № 804 від 26.04.2018 року видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, що знаходяться на території Березовогатської сільської ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області і належали померлому 22.05.2004 року ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯБ № 251287 від 17.01.2005 року та серії ЯБ №249923 від 13.01.2005 року - неможливо (а.с.19).

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивачки, визнавши недійсними державні акти на право приватної власності на землю, видані на імя ОСОБА_3.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки позивачка набула у порядку спадкування за законом після свого батька право на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах, однак у звязку з недійсністю документів, які посвідчували дане право вона не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 25, 1218 Цивільного кодексу України, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст.76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області та Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 249923, виданий на імя ОСОБА_3, 13.01.2005 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області № 1 від 04.01.2005 року на земельну ділянку площею 3,0560 (три цілих п»ятсот шістдесят десятитисячних) гектарів.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 251287, виданий на імя ОСОБА_3, 17.01.2005 року на підставі розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Чернігівської області № 1 від 04.01.2005 року на земельну ділянку площею 1,6363 (одна ціла шість тисяч триста шістдесят три десятитисячних) гектарів. Визнати право на земельну частку (пай) розміром 5,15 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСГП «ім.Щорса», розташованих на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3, який помер 22.05.2004 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура