Номер провадження 2/754/3198/18
Справа №754/148/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Малинки А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

27.12.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, поданою представником ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відповідно до вимог якої просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2017 по цивільній справі №754/9392/17 на утримання їхнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини до 20% з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що основною обставиною для зменшення розміру аліментів є той факт, що він за станом свого здоров'я постійно потребує лікування та має на утриманні непрацездатну хвору матір, він одружився, тож сім"я потребує його фінансової підтримки. Крім того, позивач зазначив, що на його утриманні також перебуває донька від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання якої сплачуються в розмірі 20% від усіх видів його заробітку (доходу), а тому вважав справедливим зменшити розмір стягнутих на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у такому ж розмірі як і було стягнуто на утримання старшої доньки.

Ухвалою судді від 12.01.2018 було відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду у підготовчому засіданні.

01.02.2018 відповідачем на адресу суду було подано відзив на позовну заяву, із викладенням своїх заперечень проти заявлених позивачем вимог, а також надано докази на підтвердження своїх заперечень, у відповідності до вимог ст.191 ЦПК України.

Ухвалою суду від 05.02.2018 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні, та було надано позивачу час для подачі відгуку на відзив відповідача на позовну заяву до початку розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Крім того, у судовому засіданні представник уточнила позовні вимоги, а саме зазначила частину до якої позивач просить зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7 - з 20% на 1/5 частину з усіх видів заробітку (доходу) позивача до досягнення дитиною повноліття. Також представник додала те, що позивач на даний час має нову сім'ю та допомагає в утриманні дитини своєї нинішньої дружини від попереднього шлюбу.

Відповідач та її представник - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували у повному обсязі, просили суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що у 2016 році позивач нерегулярно надавав допомогу на утримання їх спільного сина, а з 2017 року й по лютий 2018 року взагалі не сплачував стягнуті судом аліменти, пояснюючи це малим розміром заробітної плати. Таким чином, відповідачем на даний час загалом не виконується рішення суду про стягнення аліментів, розмір яких він у даному провадженні просить зменшити. Крім того, відповідач зазначила, що їх спільний з відповідачем син часто хворіє, що в свою чергу потребує чималих коштів на його лікування, розмір її заробітної плати значно менший за розмір заробітної плати позивача, на її утриманні також перебуває хвора матір і молодша донька. Як вказує відповідач вона має статус одинокої матері. ОСОБА_2 зазначила суду, що вона з дітьми ледве зводить кінці з кінцями, щомісяця потребує коштів як на своє так і на лікування сина та матері, а відтак відповідач та її представник просили суд відмовити у задоволенні позову, так як в силу вимог ч.1 ст.192 СК України позивачем не надано належних доказів про зміну матеріального та сімейного стану, або погіршення здоров'я.

Заслухавши пояснення представника позивача, а також відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільного сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_1 від 07.02.2009 (а.с.10).

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 15.09.2017 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9).

Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом про зменшення розміру аліментів, обґрунтовує його тим, що основними обставинами для їх зменшення є той факт, що він постійно потребує лікування, має на своєму утриманні хвору непрацездатну матір, утримує нову сім'ю. Крім того, вважає необхідним зменшити розмір аліментів, стягнутих за вищевказаним судовим рішенням, на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у тому ж розмірі, який був стягнутий на утримання його доньки від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З наданої позивачем копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 04.04.2015 вбачається, що 04.04.2015 позивач по справі та гр.ОСОБА_8 зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві складено відповідний актовий запис №469 (а.с.11).

Згідно наданої виписки з медичної картки пацієнта ОСОБА_4, який знаходиться на амбулаторному лікуванні, виданої КНП «КДЦ» Оболонського району м.Києва від 05.10.2017, останньому постановлено діагноз - остеоартроз з ураженням крупних суглобів, подагричний поліартрит (а.с.13).

Позивач зазначає, що на його утриманні перебуває його непрацездатна матір - ОСОБА_9. З наданих копій паспортів позивача та ОСОБА_9 вбачається, що вони зареєстровані за однією адресою - АДРЕСА_1 (а.с.6-7, 16).

Відповідно до копії виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №6483, виданої Нейрохірургічним відділенням Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (дата госпіталізації - 04.03.2013, дата виписки - 24.04.2013), ОСОБА_9 було встановлено діагноз: ускладнений остеохондроз, ПВХ, стеноз хребтового каналу на рівні L4 та L5, больовий синдром, Тарлова кіста крижового відділу хребта, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний аорто коронаросклероз, гіпертонічна хвороба третього ступеня та серцева недостатність 2А» (а.с.14).

Також ОСОБА_9 було встановлено ряд діагнозів по стану здоров'я, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (у санаторій «Кристал») КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» №1 Оболонського району м.Києва від 07.11.2017 (а.с.15).

З копії пенсійного посвідчення НОМЕР_3, виданого Пенсійним фондом України від 02.10.2007, ОСОБА_9 призначена пенсія за віком (а.с.18).

Відповідно до довідки №566 від 05.10.2017, виданої ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед», позивач працює на вказаному підприємстві на посаді провідного фахівця відділу безпеки з 01.10.2006. За період з квітня 2017 по вересень 2017 року позивачу було нарахована заробітна плата у розмірі 165744,82 грн., утримання з якої складають - 35155,29 грн. Також з наданої довідки вбачається, що з урахуванням утриманих податків із заробітної плати, були вирахувані аліменти у сумі 26642,23 грн., що в свою чергу складають 1/5 частину від отриманої позивачем заробітної плати (а.с.12), середньомісячний розмір отриманої заробітної плати позивача, з урахуванням утримань та сплачених аліментів на старшу доньку, у середньому за вказаний період склав - 17324,55 грн..

22.12.2010 року на адресу ІП «Кока-Кола Беверіджиз Україна ЛТД.» старшим державним виконавцем Відділу ДВС Броварського МУЮ у Київській області було направлено розпорядження та виконавчий лист щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 згідно вказаного виконавчого листа за №2-1714, виданого Дарницьким районним судом м.Києва 09.04.2010 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_10 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (а.с.19,20, 21-22).

Відповідачем до початку підготовчого засідання було подано до суду відзив на позов, у якому остання виклала свої заперечення проти позову та надала докази на їх підтвердження.

Згідно копії виклику державного виконавця від 03.01.2018 за №54850223 вбачається, що ОСОБА_4 викликався до Оболонського районного відділу ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві щодо сплати боргу за виконавчим листом №754/9392/17, виданого 22.09.2017 Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 (а.с.79).

Як вбачається з копії довідки-розрахунку №54850223 від 26.01.2018, з виконання вищевказаного виконавчого документу старшим державним виконавцем за ОСОБА_4 нараховано заборгованість за несплату аліментів у розмірі - 28271,69 грн. (а.с.80).

Судом встановлено, що відповідач по справі має малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серії І-БК від 355642 від 02.07.2013 (а.с.65).

Відповідно до довідки №582 та №585 від 25.01.2018 відповідач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києва державної адміністрації як одинока мати та отримує допомогу на доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, що за період з липня по грудень 2017 року допомога склала 438,90 грн (а.с.46,47).

З наданих відповідачем копій довідок за №555010, №55495, №554952, №547936, виданих 25.01.2018 Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА вбачається, що відповідач разом із сином ОСОБА_7, донькою ОСОБА_11 та матір'ю ОСОБА_12 зареєстровані та проживають за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.41,42,43,44).

На підтвердження ряду захворювань у спільного сина сторін у справі, суду було надано: довідку лікувально-профілактичного закладу про результати проведеного обов'язкового медичного профілактичного огляду учня навчального закладу від 13.05.2017; копії виписок з амбулаторної карти неповнолітнього та копії чеків на придбання ліків; та копії консультативних висновків НДСЛ «Охмадит» МОЗ України щодо огляду дитини - ОСОБА_7 від 27.07.2017 за №2143, від 31.08.2017 за №2762 (а.с.53-61).

Крім того, відповідачем на підтвердження як свого так і стану здоров'я своєї малолітньої доньки, що перебуває на її утриманні, було надано: довідку (117/ПС/393) про проходження нею з 09.02.2017 по 10.02.2017 лікування у Відділенні реабілітації репродуктивної функції жінок ДУ «Інституту педіатрії, акушерства і гінекології НАМН України»; копію виписки з амбулаторної карти; копії довідок №238 від 02.12.2016 та №109 від 08.06.2017 про потребу дитини, а саме доньки ОСОБА_11 у домашньому догляді; копії виписок із медичної карти стаціонарного хворого №2253 від 21.08.2015, від 15.12.2016 та №3878 від 05.05.2017 про перебування на стаціонарному лікуванні доньки (а.с.49,50,67-71).

Відповідач у судовому засіданні також вказала на той факт, що у неї як і у позивача по справі перебуває на утримання її непрацездатна матір з інвалідністю. На підтвердження цієї обставини, окрім довідок про місце реєстрації та проживання, також було надано суду копію посвідчення НОМЕР_4 та довідки серії НОМЕР_5, виданої Дніпровської МСЕК м.Києва де ОСОБА_12 безстроково встановлено інвалідність третьої групи з 01.03.2004 року (а.с.74,75).

Відповідно до копії довідки Лівобережного об'єднаного управління ПФУ м.Києва від 25.01.2018 за №1347, за період з серпня 2017 по січень 2018 року ОСОБА_12 було нараховано пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 3 групи у сукупному розмірі 8915,94 грн. (а.с.76). Середньомісячний розмір пенсії матері відповідача за вказаний період склав 1485,99 грн.

За наданими відповідачем копіями виписок з медичних карт амбулаторного (стаціонарного хворого) вбачається, що її матір ОСОБА_12 разом із інвалідністю має ряд захворювань (а.с.77,78).

Відповідач стверджує, що її родина є малозабезпеченою, кожного місяця вона змушена витрачати кошти як на своє лікування так і на лікування членів своєї родини. Відповідно до наданої нею копії довідки про сукупний дохід за місцем роботи у ТОВ «Українські джерела» останній за період з серпня 2017 по грудень 2017 року було нараховано заробітну плату у розмірі 20058,15 грн., з урахуванням вирахуваного ПДФО та військового збору, нею було отримано за вказаний період від підприємства - 16146,81 грн. (а.с.45). Середньомісячний отриманий розмір заробітної плати відповідача за вказаними відомостями склав 3229,36 грн.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Так, виходячи з положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З роз'яснень, викладених у пункті 17 вищевказаної Постанови та частини першої статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з вимогами ч.1, 2, 3 ст.12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, встановлено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

В силу положень ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З урахуванням вищенаведеного, вирішуючи даний спір, суд в силу ст.192 СК України вважає безпідставними твердженням позивача, що основною обставиною для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів є факт погіршення його стану здоров'я, у зв'язку із чим він потребує постійного лікування, оскільки як вбачається з наданих суду медичних документів, позивач тривалий час хворіє на ряд захворювань та останнім у порядку ст.12 ЦПК України не надано належних доказів на підтвердження факту понесених ним на лікування витрат.

Відповідно до п.5 Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації N 027/о "Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого", затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14.02.2012 N 110, форма №027/о повинна містити дату (число, місяць, рік) початку захворювання та направлення у стаціонар (на консультацію) в амбулаторно-поліклінічному закладі, або дату надходження та виписки (смерті) зі стаціонару, у випадку стаціонаргого лікування хворого.

З наданої позивачем виписки з медичної карти хворого, який перебував на амбулаторному лікуванні від 05.10.2017, графа «дата: надходження та виписки хворого» загалом порожня, окрім цього із виписки вбачається, що ОСОБА_4 ще з 2000 року перебував на диспансерному обліку, за змістом даного документу позивачу було встановлений ряд діагнозів та надано рекомендації щодо лікування, доказів, підтверджуючих погіршення стану здоров'я позивача з вищевказаного часу, суду не надано.

Крім того, представником позивача у судовому засіданні було зазначено, що ОСОБА_4 має на утриманні доньку теперішньої дружини від попереднього шлюбу. Разом з тим, суду не надано належних та достовірних доказів на підтвердження того, що його дружина власних доходів не має, а її донька, в свою чергу, не отримує матеріальної допомоги від власного батька та вони потребують з боку позивача матеріальної допомоги, а відтак дана обставина, яку позивач вважає необхідною для зміни розміру стягнутих аліментів, не може бути прийнята судом, як підстава для задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітня дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Позивач у своєму позові вказує, як на підставу зменшення розміру аліментів, на те, що він також утримує свою непрацездатну матір, однак в судовому засіданні не знайшло свого обґрунтування те, що його матір потребує допомоги з його боку.

Зокрема, матір позивача отримує пенсію, що не заперечувала в судовому засіданні представник позивача, тобто має сталий дохід. Суду не було надано доказів, на підтвердження розміру призначеної ОСОБА_9 пенсії та не надано доказів, що отримуваний нею розмір пенсії є меншим а ніж розмір прожиткового мінімуму визначеного згідно ст..7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" з 1 січня 2018 року для непрацездатних осіб у розмірі 1.373 гривень, та не забезпечує матері позивача достатній рівень проживання. Доказів, підтверджуючих понесення позивачем витрат на лікування матері також суду надано не було.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Приймаючи рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог до відповідача, суд в першу чергу виходив виключно з інтересів неповнолітнього сина сторін по справі, який потребує батьківської уваги, турботи та матеріального забезпечення.

При цьому суд враховує матеріальне становище сторін по справі, а саме той факт, щосередньомісячний дохід позивача становить 17324,55 грн., а середньомісячний дохід відповідача, з урахуванням, що на її утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, складає 1096,74 грн. на 1 особу.

Разом з тим, судом не приймається як доказ перебування на утриманні сторін по справі їх матерів, з тих підстав, що вказаним особам призначені пенсії, тобто кожна з них отримує сталий щомісячний дохід.

А відтак, враховуючи положення ст.182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено існування передбачених законом підстав для зменшення розміру стягуваних з нього за рішенням суду аліментів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 192, 202 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2-5, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 76-81, 83, 174, 177, 258, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, ч.ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 21.12.1995 року , Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: