У х в а л а

Іменем України

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 752/7012/15-ц

провадження № 61-3877 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Актабанк» (далі -

ПАТ «Актабанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва у складі судді Мирошниченко О. В. від 2 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ ««Актабанк» заборгованість за договором про відкриття та обслуговування овердрафту по картковому рахунку від 23 вересня 2013 року № 7938 у розмірі 141 209 грн

23 копійок.

ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку вищевказане заочне рішення районного суду, подавши апеляційну скаргу до апеляційного суду м. Києва разом із клопотанням про звільнення його від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а його апеляційну скаргу на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 2 липня 2015 року залишено без руху. Надано заявникові строк для надання документа, що підтверджує сплату судового збору та попереджено про наслідки її невиконання.

При цьому суд апеляційної інстанції, мотивуючи відсутність правових підстав для звільнення заявника від сплати судового збору, послався на те, що заявник повинен сплатити судовий збір, оскільки він не пред'являв позовні вимоги про захист прав споживачів.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Голосіївського районного суду

м. Києва від 2 липня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявникові у зв'язку з невиконанням вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на те, шо він звільнений від сплати судового збору, як споживач.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, проте у ній заявлено клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що його пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції отримано 30 листопада

2017 року, надавши відповідні докази.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 325 ЦПК України (2004 року) зазначено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ОСОБА_4 пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

Визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 неподаною, апеляційний суд, правильно застосувавши вимоги статей 121, 297 ЦПК України (2004 року), дійшов вірного висновку про те, що заявник не виконав ухвалу суду про залишення його апеляційної скарги на рішення районного суду без руху через несплату судового збору, вчасно отримавши її.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову. При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Разом з тим, стаття 5 Закону Закон України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

За вищевказаним положенням Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Посилання касаційної скарги про те, що апеляційний суд в даному випадку не врахував статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставні, оскільки спір між сторонами виник щодо невиконання боржником кредитних зобов'язань, а не щодо порушення прав споживачів фінансових послуг.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись статтею 325 ЦПК України (2004 року), пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованостіза касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 листопада

2017 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк