Справа №482/565/15-ц 10.05.2018
Провадження №22-ц/784/791/18
Провадження № 22-ц/784/791/18
Єдиний унікальний номер судової справи № 482/565/15-ц
Доповідач апеляційного суду - Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

10 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Самчишиної Н.В.

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Гавор В.Б

за участю: представника боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року, постановлену головуючим суддею Гажі О.П., в приміщенні цього ж суду, за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби (ВДВС) Новоодеського районного управління юстиції Кайряк К.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України по справі виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого постійно діючим Третейським судом при асоціації «Дніпровський банківський Союз» про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору,

встановила:

06 квітня 2015 року головний державний виконавець ВДВС Новоодеського районного управління юстиції Кайряк К.А. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Заявник зазначав, що на виконанні в ВДВС Новоодеського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом №200/9478/14-ц, виданим 10 липня 2014 року постійно діючим Третейським судом при асоціації «Дніпровський банківський Союз», про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 20840 грн. 06 коп.

Посилаючись на те, що боржник умисно не виконує виконавчий документ, ігнорує вимоги державного виконавця, державний виконавець просив про задоволення подання.

Ухвалою Новоодеський районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, ОСОБА_3 до повного погашення існуючої заборгованості за виконавчим документом.

Ухвала суду мотивована тим, що з подання і доданих до нього документів вбачається, що боржник не виконує рішення суду, не сплачує стягувачу виниклу та існуючу заборгованість загальна сума якої за судовим рішенням складає 20 840 грн. 06 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на недоведеність ухилення боржника від виконання зобов'язань, просила ухвалу суду скасувати.

В суді апеляційної інстанції представник боржника підтримала апеляційну скаргу.

З відділу ДВС надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, положеннями п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (з наступними змінами) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

-2-

Вирішення судами питання обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній на час звернення до суду державного виконавця) та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»).

Стаття 377-1 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб), тобто за будь-якими виконавчими документами, передбаченими ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання яких здійснюється державною виконавчою службою.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, таке подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, вжите у п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що боржник, яким є ОСОБА_3, згідно виконавчого провадження № 45445146, відкритого постановою державного виконавця від 13 листопада 2014 року відносно виконавчого листа виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 10 липня 2014 року на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський Союз» від 07 липня 2014 року, мала несплачену перед ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість на загальну суму 20 840 грн. 06 коп.

При цьому, зі змісту виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження слідує, що боржник проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4 - 5).

Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження з вказівкою про самостійне виконання рішення в 7 - денний строк направлено боржнику за вказаною адресою рекомендованим повідомленням.

18 листопада 2014 року ця постанова отримана ОСОБА_3. Доказів на спростування цих обставин боржником не надано.

Більш того, згідно акту державного виконавця від 20 січня 2015 року, виходом за цим адресом боржника, встановлено, що ОСОБА_3 вже не проживала за зазначеною адресою (а.с.10).

Згідно довідки Дільничної сільської ради від 02 грудня 2012 року № 299/02-03/03 за місцем реєстрації АДРЕСА_2 ОСОБА_3 не проживала (а.с.8).

Інформації про доходи боржника не встановлено.

Згідно відповідей Державної податкової служби, Пенсійного фонду України, Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Новоодеського та Єланецького районів УДАІ УМВС В Миколаївській області, Реєстраційної служби Новоодеського РУЮ інформація щодо боржника ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до відповіді з Держземагенстра у Новоодеському районі за ОСОБА_3 числиться земельна ділянка площею 10,4400 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на права власності на земельну ділянку НОМЕР_1 за №76 на території Дільничної сільської ради Новоодеського району (а.с.9).

Зазначені обставини свідчать про інформованість боржника ОСОБА_3 про початок виконання виконавчого документу та її свідоме його невиконання. Тому, посилання представника боржника на недоведеність ухилення від виконання зобов'язань ОСОБА_3 не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. При цьому, порушення судом ст. 33 Конституції України та норм міжнародного законодавства не встановлено.

-3-

Отже, як встановлено з 13 листопада 2014 року виконавчий лист знаходився на примусовому виконані органу виконавчої служби, проте, через ухилення боржника від його виконання, і до часу звернення державного виконавця, в провадженні якого він знаходився, з даним поданням - залишався невиконаним.

Зазначене вище було достатньою підставою для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання за рішенням суду. Інше могло утруднити чи, взагалі, зробити неможливим виконання рішення суду. Тому, подання державного виконавця слід було задовольнити.

Оскільки цього ж висновку, задовольняючи подання, дійшов і районний суд, то підстав для скасування його ухвали немає.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

___________________________________________________________________

Повний текст постанови складено 11 травня 2018 року.