ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/90/18
провадження № 4-с/753/96/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гальонкіної Ю.С., при секретарі судового засідання Петрик А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махова Д.А., про визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, у якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13 грудня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документа № 753/15031/13, виданого 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, а виконавчий лист повернути до примусового виконання рішень для подальшого виконання.

На обгрунтування вимог скарги скаржник посилається на ті обставини, що постанова про повернення виконавчого листа винесена неправомірно, без здійснення усіх необхідних виконавчих дій та без перевірки майнового стану боржника.

У судове засідання представник скаржника не з'явилась, однак надала суду заяву у якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити скаргу.

Головний державний виконавець Махова Д.А. у судове засідання не з'явилась, однак направила на адресу суду відзив, у якому просила відмовити у задоволені скарги в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що постанова про повернення виконавчого документа винесена державним виконавцем з дотриманням вимог закону.

Боржник повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак до суду не з'явився, відзив на скаргу не надав та не повідомив про причини неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи учасників справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення суду від 20 січня 2015 року видано виконавчий лист № 753/15031/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 3 075 980 грн 86 коп., який пред'явлено стягувачем до виконання у відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

19 січня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49843492) та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду.

19 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову, якою накладено арешт на все майно, яке належить боржнику та оголошено заборону його відчуження.

29 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про об'єднання виконавчого провадження ВП № 49843492 у зведене з виконавчим провадженням № 49839202 по виконанню виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року по справі № 2-1776/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в сумі 3 414 810 грн., який надійшов до відділу 28 грудня 2015 року.

06 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено її до ряду банківських установ для виконання, серед яких лише ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив про наявність на рахунках боржника коштів, які в сумі 1115,69 грн. були списані на підставі платіжної вимоги державного виконавця від 24 жовтня 2016 року та в подальшому перераховані як витрати виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності зареєстрована Ѕ частина нежилого приміщення АДРЕСА_1.

Державним виконавцем 03 листопада 2016 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: Ѕ частину нежилих приміщень АДРЕСА_1, та передано на реалізацію в СЕТАМ.

Відповідно до протоколу № 279292 від 16 серпня 2017 року проведення електронних торгів, треті торги визнано такими, що не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

На підставі заяв, поданих стягувачем ОСОБА_5 до відділу примусового виконання рішень 16 серпня 2017 року та 08 вересня 2017 року, з проханням про передачу нереалізованого майна в рахунок погашення боргу, 02 жовтня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про передачу ОСОБА_5 у рахунок погашення боргу Ѕ частину нежилих приміщень АДРЕСА_1, на загальну суму 1 703 100 грн.

Згідно повідомлень УДАІ ГУМВС України в м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, ГУ Держпраці у Київській області, Територіальних органів Держземагенства України, ГУ Держземагенства у м. Києві, Державної авіаційної служби України, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, майна належного боржнику не виявлено.

Згідно повідомлення Адміністрації Державної прикордонної служби боржник кордон України не перетинає.

Згідно повідомлень Державної фіскальної служби України від 15 вересня 2016 року, 20 березня 2017 року та 30 листопада 2017 року боржник не працює та не має відкритих рахунків в установах банку.

Згідно повідомлень Пенсійного фонду України від 07 вересня 2016 року, 20 березня 2017 року та 30 листопада 2017 року ОСОБА_3 пенсію не отримує.

Оскільки виявити належне боржнику майно не вдалось, 13 грудня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа № 753/15031/13, виданого 16 грудня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 3 075 980,86 грн.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення постанови) передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 (п. 3 та 21) статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частиною 8 статті 48 цього Закону передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин, вбачається, що державним виконавцем при проведенні виконавчих дій по виконавчому провадженню № 49843492 неналежним чином вчинялися заходи по перевірці майнового стану боржника ОСОБА_3

Державний виконавець звернувся не до всіх банківських установ, зокрема, щодо виявлення рахунків боржника, руху коштів та операцій за рахунками боржника, а також інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, у тому числі до ПАТ «ФІДОБАНК» про наявність відкритих рахунків в якому зазначає скаржник.

Разом із цим, такі запити до банківських установ повинні здійснюватися державним виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні, тоді як державним виконавцем не дотримано цих вимог, а винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу попередньо не здійснивши запити щодо рахунків боржника до банківських установ та не встановивши наявності таких рахунків, а також інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Крім цього, твердження державного виконавця про те, що за боржником не зареєстровано на праві власності будь-якого майна суперечить встановленим судом обставинам, оскільки скаржник надав до суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з якої вбачається наявність майна у боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 на яку накладено арешт як захід забезпечення позову в інтересах стягувача ОСОБА_2 за ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року (а.с.7, 68-69).

Посилання державного виконавця у відзиві на скаргу про те, що на цю квартиру накладено арешт ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2014 року у справі № 757/2049/14-ц, тому за рахунок цього майна неможливо погасити борг стягувача, є безпідставним, оскільки Інформаційна довідка, яка сформована 09 листопада 2016 року та 20 жовтня 2017 року (а.с. 133-141, 178-189), цієї інформації не містить.

Отже, висновок державного виконавця про повернення виконавчого документа з підстав відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, є передчасним.

При цьому на Ѕ частини нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, яке передано державним виконавцем в рахунок погашення боргу стягувачу ОСОБА_5 у зведеному виконавчому провадженні, було також накладено арешт ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2013 року у справі № 753/15031/13-ц та визначено стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню цієї ухвали (особою в інтересах якої встановлено обтяження) - позивача ОСОБА_6, про що вказано у Інформаційній довідці Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 7, 67, 68).

І цим майном повинно було забезпечуватись виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 3072539 грн 86 коп., яке до цього часу не виконано. Однак, державний виконавець, передаючи майно іншому стягувачу ОСОБА_5, порушив права стягувача ОСОБА_2 в чиїх інтересах було накладено арешт це майно (нежитлове приміщення), при цьому усіх необхідних виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду, не здійснив.

За таких обставин у судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець не здійснив усіх необхідних виконавчих дій для встановлення наявності майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення та за рахунок якого можливо виконати рішення суду про стягнення боргу, рахунків боржника, договорів боржника про зберігання цінностей або надання індивідуальногго банківського сейфа, дійшов передчасного висновку про передання нежитлового приміщення іншому стягувачу, чим порушив права скаржника, постановив передчасну ухвалу про повернення виконавчого документа.

З огляду на викладене скаргу потрібно задовольнити, постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу потрібно скасувати, зобов`язавши його відновити виконавче провадження, і здійснити усі необхідні заходи для виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Діани Анатоліївни від 13 грудня 2017 року (ВП № 49843492) про повернення стягувачу виконавчого листа № 753/15031/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 16 грудня 2015 року.

Зобов'язати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києвівідновити виконавче провадження № 49843492 та здійснити усі необхідні заходи з примусового виконання виконавчого листа № 753/15031/13, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 16 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 зоборгованість у розмірі 3 075 980,86 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.С. Гальонкіна