Постанова

Іменем України

12 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 761/27689/14-ц

провадження № 61-29999св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач-1 - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

представник відповідача 1 - Коваленко Станіслав Вадимович, Савицька Світлана Сергіївна, Денисенко Ніна Іванівна,

відповідач - 2 - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КопійкаВіктор Вікторович,

третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Неопол - Ваші меблі»

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Оніщук М. І., Шебуєвої В. А., Крижанівської Г. В. від 22 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»),приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Копійки В. В., у якому просила визнати припиненими правовідносини за іпотечним договором від 31 травня 2010 року, укладеним між нею та ПАТ «ВіЕйБі Банк», з моменту прийняття банком рішення про придбання у власність у позасудовому порядку іншого предмету іпотеки від 31 травня 2010 року, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Неопол - Ваші меблі» (далі - ТОВ «Неопол-Ваші Меблі»), а саме: нежилого приміщення з виробництва меблів АДРЕСА_2; зобов'язати ПАТ «ВіЕйБі Банк», приватного нотаріуса здійснити дії, направленні на зняття заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано припиненими з 08 липня 2014 року зобов'язання, які виникли за іпотечним договором від 31 травня 2010 року, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В. В., зареєстрованим у реєстрі за № 3263.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_12 відхилено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року залишено без змін.

У серпні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилалася на те, що господарським судом м. Києва розглядалася заява ТОВ «Неопол - Ваші меблі» про визнання наказу господарського суду м. Києва від 17 грудня 2014 року таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ТОВ «Неопол - Ваші меблі» та інших про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 5 247 763 грн 84 коп., в рамках якої було проведено судову оціночно-будівельну експертизу від 01 липня 2016 року та встановлено, що ринкова вартість об'єкта нерухомого майна - нежитлових приміщень, які були предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ «Неопол Ваші меблі» в забезпечення виконання зобов'язань за тим же кредитним договором № 277 від 31 травня 2010 року, становить 8 732 102 грн.

Заявниця вказувала, що саме це іпотечне майно 08 липня 2014 року було прийнято банком у власність в позасудовому порядку за договором іпотеки від 31 травня 2010 року, укладеним між банком та ТОВ «Неопол - Ваші меблі», у зв'язку із чим було задоволено вимоги іпотекодержателя у повному обсязі.

Посилаючись на те, що вказана обставина існувала на час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, але не була їй відома, і є істотною для вирішення цієї справи, оскільки іпотекодержатель вже задовольнив свої вимоги у повному обсязі, отримавши у власність нежитлові приміщення вартістю 8 732 102 грн при наявності заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 247 763 грн 84 коп., а тому просила скасувати рішення апеляційного суду від 30 листопада 2015 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

При новому розгляді заяви, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Залишаючи заяву про перегляд рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами без задоволення, апеляційний суд виходив з того, що вартість об'єкту іпотеки (нежилих приміщень), що був прийнятий банком у власність в позасудовому порядку 08 липня 2014 року за укладеним між ним та ТОВ «Неопол - Ваші Меблі» договором іпотеки, не могла вплинути на висновки апеляційного суду про відсутність визначених статтею 36 Закону України «Про іпотеку» підстав для визнання іпотечного договору припиненим.

У вересні 2017 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення апеляційного суду від 30 листопада 2015 року у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги на те, що прийнявши у власність нерухоме майно, банк задовольнив у повному обсязі свої вимоги у позасудовому порядку, у зв'язку із чим припинилися зобов'язання ТОВ «Неопол - Ваші Меблі» за кредитним договором № 277 від 31 травня 2010 року. Отже факт повного задоволення вимог кредитора є нововиявленою обставиною, яка є істотною для вирішення даної справи за її позовом про припинення зобов'язань за договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання вказаного вище кредитного договору № 277 від 31 травня 2010 року.

У листопаді 2017 року до суду надійшли заперечення ПАТ «ВіЕйБі Банк», у яких останній просив відхилити касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими та не можуть бути підставою для скасування рішення апеляційного суду від 30 листопада 2015 року.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України 2004 року).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що як би вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

При новому розгляді справи суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що визначення вартості об'єкту іпотеки (нежилих приміщень), прийнятого банком у власність в позасудовому порядку 08 липня 2014 року, не є нововиявленою обставиною, яка могла б вплинути на висновки апеляційного суду при ухваленні рішення від 30 листопада 2015 року щодо відсутності визначених статтею 36 Закону України «Про іпотеку» підстав для визнання іпотечного договору ОСОБА_4. припиненим.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:В. М. Коротун
В. П. Курило