Справа № 489/3996/17
Номер провадження 2/489/491/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортної фірми «Каміон» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2017 р. ТОВ ТФ «Каміон» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Вказували, що в 23.08.2016 р. за участю працівника позивача ОСОБА_3 та відповідача сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої з вини останнього автомобілю позивача завдано механічних пошкоджень. Так, позивачу завдано матеріальну шкоду на суму 68 025,54 грн. та моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 15 000,00 грн.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився. Причин неявки суду не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник третьої особи ПАТ «СК «СКАЙД» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ПрАТ «УПСК» в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшли пояснення щодо обставин справи, згідно яких він висловив свою позицію по справі та просив про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив таке.

23.08.2016 р. в м. Миколаєві по вул. Троїцькій в районі будинку 156, за участю працівника позивача водія ОСОБА_3, третьої особи - ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 сталась ДТП. Внаслідок вказаної ДТП автомобіль САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3, отримав механічні ушкодження.

Згідно Наказу №14-К від 01.07.2009 р. та Довідки від 22.08.2017 р., виданих ТОВ ТФ «Каміон» ОСОБА_3 працює на підприємстві на посаді водія з 01.07.2009 р. по теперішній час.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1, належить на праві власності ТОВ ТФ «Каміон».

З метою визначення розміру завданої матеріальної шкоди внаслідок ДТП позивач звернувся до Одеського НДІСЕ та на його замовлення була проведена автотоварознача експертиза транспортного засобу САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Так, згідно Висновку Одеського НДІСЕ №1099 від 20.12.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1, складає 47 981 грн. 67 коп.

Разом з тим, відповідно до Рахунку №37275 від 10.10.2016 р. позивачем було придбано товари для ремонту пошкодженого автомобіля на суму 46 335 грн. 86 коп.

Відповідно до Розрахунку, складеного ТОВ ТФ «Каміон» вартість витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу САРЗ-3976 склала 5 760 грн. 00 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.03.2017 р. кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закрито, а відповідача звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 При цьому, зі змісту Ухвали суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вищевказаного ДТП визнавав повністю.

Проте, внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, автомобіль позивача тривалий час знаходився на спеціальному майданчику, як речовий доказ та на базі постійної дислокації, в результаті чого фірмі було завдано збитки у розмірі 14 080 грн. 00 коп. з огляду на таке.

ТОВ ТФ «Каміон» є транспортною компанією, яка надає послуги з перевезення вантажів автомобілями, а також проводить ремонтні роботи транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на період вчинення ДТП та простою автомобіля САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1, мав чинні договори про транспортне обслуговування укладені з іншими юридичними особами ТОВ фірма «Авантехтранс», ТОВ «Космос» (а.с.30,31-33).

Відповідно до ОСОБА_6 від 23.09.2016 р. складеного ТОВ ТФ «Каміон» вбачається, що внаслідок простою автомобіля САРЗ-3976, реєстраційний номер НОМЕР_1,позивач не виконував умови договорів з контрагентами, через що недоотримав доходи у розмірі 14 080,00 грн.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.2. ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, судом встановлено, що позивачу, внаслідок ДТП, було завдано матеріальної шкоди, яка складає 66 175 грн. 86 коп., а саме: 46 335 грн. 86 коп. придбані товари для ремонту автомобіля; 5 760 грн. 00 коп. витрати на проведення ремонту автомобіля; 14 080 грн. 00 коп. упущена вигода, внаслідок простою автомобіля.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цієї частині суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що внаслідок дій ОСОБА_2, з вини якого сталась ДТП, товариству було завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють в 15 000 грн. 00 коп. , оскільки зачіпається ділова репутація компанії.

Статтею ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до правил ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Проте, суд вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження погіршення його ділової репутації внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цієї частині.

До виплат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на проведення експертизи та на професійну правничу допомогу (п. 1,2 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України).

Правила визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу визначені статтями 137,139 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно наданих квитанцій вбачається, що за проведення експертизи позивачем було сплачено ОНДІСЕ кошти в розмірі 1 189 грн. 08 коп. та 660 грн. 60 коп., а всього 1 849 грн. 68 коп.

Також, відповідно до платіжного доручення та договору, позивач сплатив 15 000 грн. 00 коп. за надання професійної правничої допомоги.

Так, з урахуванням положень статей 137,139 ЦПК України та наданих позивачем доказів, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертизи та професійну правничу допомогу у визначених вище розмірах.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 200 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортної фірми «Каміон» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортної фірми «Каміон» компенсацію матеріальної шкоди у розмірі 66 175 грн.86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортної фірми «Каміон» судові витрати: на проведення експертного дослідження - 1 849 грн.68 коп., на правову допомогу - 15 000 грн.00 коп., судовий збір - 1600 грн.00 коп., усього - 18 449 грн.68 коп.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.03.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова