Дзержинський міський суд Донецької області
і м е н е м У к р а ї н и
22 травня 2018 року м. Торецьк Провадження №2/225/401/2018
Єдиний унікальний номер 225/537/18
Дзержинський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Геря О.Г.,
секретаря судового засідання Савченко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,-
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником квартири №22, що розташована в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку Донецької області. 17 листопада 2017 року з вини відповідача, яка проживає у квартирі №25, що розташована в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку Донецької області, відбулося залиття його квартири. Згідно з актом про залиття від 20.11.2017 року, що складений комісією ПП «ТЕХНОКОМ Н», причиною залиття є витік на глухій пробці на радіаторі опалення на внутрішньо квартирній системі опалення в квартирі № 25.
Внаслідок залиття квартира позивача потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало неможливо, зважаючи на те, що у кімнаті зіпсовано листи гіпсокартону, шпалери та деформований лінолеум, у коридорі зіпсовано шпалери, у кухні зіпсовані стіни, а також залиті особисті речі, меблі та побутова техніка.
З метою визначення розміру шкоди, заподіяної йому як власнику квартири та вартості ремонтно-відновлювальних робіт квартири №22, що розташована в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку Донецької області позивач звертався до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, який є фаховим спеціалістом з інженерно-будівельного проектування у частині кошторисної документації.
Крім матеріальної шкоди, йому також було завдано моральну шкоду, яку він оцінив в розмірі 2 000 грн. 00 коп., що виразилася в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав.
Позивач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутності або про причини неявки, відзиву на позовну заяву до суду не надходило.
Приймаючи до уваги думку позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира №22, що розташована в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку Донецької області, що підтверджується даними свідоцтва про право власності.
Судом встановлено, що 17 листопада 2017 року мало місце залиття вищезазначеної квартири сторони позивача з вище розташованої квартири №25, що розташована в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку, в якій проживає і є законним користувачем відповідач ОСОБА_2
Причиною залиття належної позивачу квартири є витік на глухій пробці на радіаторі опалення на внутрішньоквартирній системі опалення в квартирі № АДРЕСА_1, в результаті чого у кімнаті зіпсовано листи гіпсокартону, шпалери та деформований лінолеум, у коридорі зіпсовано шпалери, у кухні зіпсовані стіни, а також залиті особисті речі, меблі та побутова техніка.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, який є фаховим спеціалістом з інженерно-будівельного проектування у частині кошторисної документації.
Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.
Положеннями ст. 177 ЖК України встановлено, зокрема, що громадяни, зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання.
Отже, відповідач як законий користувач несе обов'язок по забезпеченню схоронності житла, санітарно-технічного та іншого обладнання в квартирі, яке стало причиною залиття.
Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України.
Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Закон покладає обов'язок доказування на сторони у справі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Позивач, визначаючи розмір матеріальної шкоди, посилається на зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва ремонту квартири після залиття.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України)
Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Зазначений доказ є належним і допустимим в силу положень ст.ст. 77, 78 ЦПК України і містить відомості щодо розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна.
Доказів на підтвердження того, що залиття квартири позивача сталося не з вини законного користувача квартири №25, що в будинку №3 по вулиці Лісна у місті Торецьку стороною відповідача не надано і встановлених обставин щодо факту залиття не спростував.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000, 00 грн., то слід зазначити наступне.
Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 р., згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що мало місце залиття квартири позивача, з вини відповідача, внаслідок якого було пошкоджено її майно, також це залиття спричинило у позивача негативні зміни у звичайних умовах її життя, що зумовлено витрачанням часу на документальне оформлення випадку залиття, тривалого захисту свого порушеного права в суді, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, та з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2 000,00 грн.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.
На підставі ст.ст. 22, 23, 319, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі ) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя: