Справа № 446/272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді: Костюк У. І.

за участю секретаря судового засідання: Коваль В.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ременівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, третьої особи Кам'янка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

позивачі пред'явили в суд позов до Ременівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначають, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 1,88 га, що розташована на території Ременівської сільської ради. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 відкрилась спадщина на 1/3 частку житлового будинку по АДРЕСА_1. Станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 були членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5, і кожен з них мав право власності на 1/3 частину будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. ОСОБА_1 від спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка, відмовилася, ОСОБА_2 посвідченою заявою відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_6, після смерті бабці ОСОБА_5, та від належної йому частки в майні колишнього колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач не може оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду та просить, визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її бабці ОСОБА_5, та її батька ОСОБА_6 право власності на вказане вище спадкове майно та з врахуванням відмов ОСОБА_2 від належної йому частки у колишньому колгоспному дворі, визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса, проти позову не заперечує.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з виписки з по господарської книги №1, особовий рах. НОМЕР_1 виданої 12.02.2017р. №1573 Ременівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, станом на 15.04.1991р. у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані та офіційно проживали: ОСОБА_5, 1927р.н. - голова колгоспного двору; ОСОБА_6 1967р.н. - син; ОСОБА_2 1989р.н.- онук. (а.с.18).

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_2 є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 і кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/3 частці вказаного будинку.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Ременівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області 26.04.2005 р. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с.19).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Ременівською сільською радою Кам'янка-Бузького району, Львівської області 04.11.2005 р. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 входить належна йому на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 06.05.1989, 1/3 частка в майні колишнього колгоспного двору - будинку по АДРЕСА_1 (а. с.16 ). Земельна ділянка, площею 1,88 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Вислобоки Ременівської сільської ради, яка передана для ведення селянського ( фермерського) або колективного господарства, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю ( середню земельну частку)серії НОМЕР_4 виданого 19.03.1997р. ОСОБА_5 на підставі рішення Камянка-Бузької Ради народних депутатів від 12.03.97р. № 79-р. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 205 (а. с. 34).

До спадкового майна ОСОБА_6 відноситься 1/3 частка в майні колишнього колгоспного двору, зокрема в житловому будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 заповіту не складали, а тому спадкування їх майна здійснюється за законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 є дочкою померлого ОСОБА_6 і внучкою померлої ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 (а. с. 24), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 ОСОБА_3. (а. с. 21), свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7, після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на «ОСОБА_3» (а. с.22 ).

ОСОБА_1 посвідченою заявою відмовилася від спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка, а саме належної померлому на день смерті 1/3 частки в майні колгоспного двору у вказаному будинковолодінні.

ОСОБА_2 посвідченою заявою відмовився від спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_6, після смерті бабці ОСОБА_5, та від належної йому частки в майні колишнього колгоспного двору, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_6 та відповідно до ст.1261 ЦК України відноситься до першої черги права на спадкування за законом - діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Також, позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_3. та відповідно до ст. 1265 ЦК України відноситься до п'ятої черги спадкоємців за законом - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом не відмовилася від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька, та бабці і має намір прийняти таку, однак, не в змозі цього зробити в нотаріальному порядку, що вбачається з листа приватного нотаріуса Камянка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області Робак Л.А.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що Ременівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області не виносилося рішення про розподіл часток колишнього колгоспного двору в АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивачів підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

ОСОБА_2 посвідченою заявою відмовився від належної йому частки в майні колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 та від спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_6 в користь своєї сестри ОСОБА_3.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_1, від належної йому частки в майні колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 в користь своєї сестри ОСОБА_3 та з врахуванням успадкованих часток ОСОБА_3 після смерті батька та бабці, визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок, що розташований двору по АДРЕСА_1

Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 81, 200, 258, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1265 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Ременівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області, третьої особи Кам'янка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності:

на житловий будинок і господарські споруди, що розташованиі за адресою: по АДРЕСА_1

на земельну ділянку, площею 1,88 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Вислобоки Ременівської сільської ради, яка передана для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю ( середню земельну частку) серії НОМЕР_4 виданого 19.03.1997р. ОСОБА_5 на підставі рішення Камянка-Бузької Ради народних депутатів від 12.03.97р. № 79-р.. Сертифікат зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 205.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2018р..

Суддя У.І. Костюк