Справа № 536/1926/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Кременчуцький районнуий суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименско С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

заявника ОСОБА_1 та її представника за угодою адвоката ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 листопада 2018 року звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису посилаючись, що їй та сину ОСОБА_3 в рівних частинах на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Миловидівка вул. Зіркова, 29а Кременчуцького району Полтавської області, в якому з січня 2017 року проживає ОСОБА_1Г з сімєю. В лютому 2018 року між нею та сином виник конфлікт, він вигнав її з будинку та вона змушена була проживати в племінниці ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, а весною переїхала до неї на дачу в с. Миловидівка вул. Жадова, буд. 81 Кременчуцького району Полтавської області. Однак ОСОБА_3 продовжував приходити до неї та вчиняв сварки, погрожував їй та сусідам, неодноразово бив її. Зараз вона проживає у старшого сина ОСОБА_5 в місті Кременчуці провулок Степана Бандери, буд. 3 Полтавської області, але продовжує боятися за своє життя та за життя старшого сина, з яким у ОСОБА_3 конфлікт. Вперше ОСОБА_3 наніс їй побої ще в травні 2016 року, в неї були побиті ребра, руки, за нею доглядала сестра її чоловіка ОСОБА_6, в якої вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 біля двох тижнів, але після прохань ОСОБА_3 01 жовтня 2016 року повернулася додому. На даний час, більше ніж півроку вона не проживає у власному будинку, так як син створив їй нестерпні умови проживання, між ними постійно виникали конфлікти, сварки та суперечки, син застосовував щодо неї фізичне та психологічне насильство, в звязку з чим вона неодноразово зверталася за допомогою до органів Національної поліції.

Просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження та покласти на нього обовязки, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці їх спільного проживання, наближатися на 100 метрів до її місця проживання та інших місць частого відвідування, особисто або через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування та телефонні розмови або контактувати через інші засоби звязку особисто або через третіх осіб, усунути перешкоди у користуванні майном, що є обєктом права спільної часткової власності, взяти його на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якої пояснили так, як це викладено в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з 2017 року зі згоди матері ОСОБА_1 став проживати в спадковому будинку в с. Миловидівка вул. Зіркова,29а Кременчуцького району. Однак на грунті дрібних побутових проблем між ними постійно виникали сварки та суперечки, під час яких він висловлювався в сторону матері брутальною лайкою, але ніколи не бив її. Після чергового конфлікту в лютому 2018 року матір забрав до себе проживати його брат ОСОБА_5, який використовує її, вона потрібна йому лише для того, щоб користуватися її пенсією та соціальною допомогою. Він не заперечує, щоб мати проживала в будинку. Погодився на встановлення заходів тимчасового обмеження стосовно нього, крім заборони перебувати в місці їх спільного з матірю проживання, оскільки іншого житла в нього немає.

Суд, заслухавши заявника та його уповноваженого представника, заінтересовану особу, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню враховуючи таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Установлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом НВА 044329, виданого 14 вересня 2016 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №2-1010 ОСОБА_8 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, по 1/2 частині, належить житловий будинок з господарськими будівлями в с. Миловидівка вул. Зіркова, 29а Кременчуцького району Полтавської області, в якому зареєстрована та постійно проживала заявник.

З січня 2017 року в зазначеному будинку проживає ОСОБА_3 з сімєю.

За час сумісного проживання між ними склалися неприязні відносити, ОСОБА_3 ображав заявника ОСОБА_1, висловлювався в її сторону нецензурними словами, принижував її, виганяв з будинку, бив.

З 17 лютого 2018 року ОСОБА_1 вимушена була проживати в племінниці ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, а з квітня 2018 року переїхала до її дачного будинку в с. Миловидівка вул. Жадова, буд. 81 Кременчуцького району Полтавської області, де ОСОБА_3 переслідував її, погрожував фізичною розправою, висловлювався брутальною лайкою.

З приводу незаконних дій ОСОБА_3 заявник 30 жовтня 2018 року та 05 листопада 2018 року зверталася з заявами до Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Головного управління юстиції у Полтавській області.

З листопада 2018 року ОСОБА_3 проживає у сина ОСОБА_5 за адресою м. Кременчук провулок Степана Бандери, буд. 3 Полтавської області.

Зазначені обставини підтверджуються актом, складеним депутатом Піщанської сільської ради ОСОБА_9В за участю свідків ОСОБА_10І, ОСОБА_11, та затвердженим в.о. старости с. Гориславці ОСОБА_12, показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_1 є дружиною її брата ОСОБА_13, який помер в 2015 році, вона підтримує з нею родинні відносини, з їх сином ОСОБА_14 не спілкується. Їй відомо, що після смерті брата, ОСОБА_3 став бити ОСОБА_15, вимагав у неї грошей, вона приходила до неї в синяках, жила по декілька днів, ОСОБА_3 просив у неї пробачення та забирав додому, але через деякий час знову все відбувалося спочатку. Після чергового побиття ОСОБА_15 привезли до неї працівники поліції, вона мала численні гематоми на тілі, жалілася на болі в ребрах, жила вона в неї дві неділі, потім її забрав до себе старший син ОСОБА_16, який проживає в Кременчуці. Влітку проживала в племінниці ОСОБА_17 на дачі в с. Миловидівка, але ОСОБА_3 приходив і туди та влаштував сварки, погрожував фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_1 є його матірю та разом з його братом ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 а Кременчуцького району. Через постійні конфлікти з ОСОБА_3, який ображав матір, погрожував, бив її, він забрав проживати її себе. ОСОБА_14 телефонував їй, вибачався, просив матір повернутися, але потім все знову починалося спочатку. Влітку вона жила на дачі в його двоюрідної сестри ОСОБА_4. ОСОБА_14 приходив до неї, ображав нецензурними словами, погрожував. В кінці жовтня місяця 2018 року коли ОСОБА_3 знову приїхав до матері на дачу та влаштував сварку, були викликані працівники поліції та на нього складено протокол.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що проживає по сусідству з заявником ОСОБА_1 в с. Миловидівка. З січня 2018 року з нею став проживати її син ОСОБА_14 разом з сімєю. Через постійні побиття з боку ОСОБА_3, який за життя бив і батька, ОСОБА_15 проживає в сина ОСОБА_16 або в племінниці. В кінці жовтня місяця він став свідком того, як ОСОБА_3 біля магазину в селі штовхав ОСОБА_15, виривав з її рук велосипед, погрожував фізичною розправою.

Свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 її рідна тітка, а ОСОБА_18 її брат, з яким вона перестала спілкуватися близько 9 років тому, коли він вперше побив свою матір. В лютому місяці 2018 року після конфлікту з сином ОСОБА_14, ОСОБА_15 проживала у неї в квартирі, а з кінця квітня переїхала до них на дачу в с. Миловидівка вул. Жадова, буд. 81 Кременчуцького району. ОСОБА_19 продовжував переслідувати матір, постійно телефонував, ображав її, погрожував, а 05 липня 2018 року приїхав до них на дачу та влаштував сварку, після чого 07 липня 2018 року ОСОБА_15 поїхала до старшого сина ОСОБА_16.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн., за те, що 29 жовтня 2018 року біля 10 год. 15 хв. за адресою с. Миловидівка вул. Жадова, буд.81 Кременчуцького району Полтавської області вчинив сварку з матірю ОСОБА_1, під час якої виражався нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоровю.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство стосовно ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п.2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.ч. 3.4 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Аналізуючи зазначені норми права та такі встановлені в судовому засіданні обставини справи, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявника, тому необхідно видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 259, 350-1 350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на шість місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов'язки, а саме

-заборонити перебувати в місці їх спільного проживання з ОСОБА_1;

-заборонити наближатися до місця проживання та перебування ближче ніж на 100 метрів до ОСОБА_1 за адресами с. Миловидівка вул. Зіркова, буд. 29а Кременчуцького району Полтавської області, с. Миловидівка вул. Жадова, буд. 81 Кременчуцького району Полтавської області, м. Кременчук пров. Степана Бандери, буд. 3 Полтавської області ;

- заборонити особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування та телефонні розмови з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто або через третіх осіб;

- усунути перешкоди у користуванні майном, що є обєктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 за адресою с. Миловидівка вул. Зіркова, буд. 29а Кременчуцького району Полтавської області.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до Кременчуцького районного відділення поліції Кременчуцького відділу поліції Полтавській області для взяття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 а Кременчуцького району Полтавської області на профілактичний облік та Кременчуцькій районній державні адміністрації Полтавської області, Виконавчому комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Рішення підлягає негайному виконанню і на нього може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_20