Справа № 127/5519/18
Провадження № 2/127/982/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

22 травня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 27.12.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит розмірі 4965,14 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк», Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи на ряд невиконаних зобовязань перед банком.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2018 року має заборгованість 21294,37 грн., яка складається з наступного:

4165,15 грн. заборгованість за кредитом;

1,76 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;

6464 грн. заборгованість за пенею та комісією;

10663,46 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «Приватбанк» і стало підставою звернення банку до суду з позовом.

В судове засідання представник позивача не зявився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, заяв та повідомлень про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило.

При судовому розгляді по справі встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 27.12.2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 4965,14 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду про те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк», Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов та правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якій іншій заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи на ряд невиконаних зобовязань перед банком.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.02.2018 року має заборгованість 21294,37 грн., яка складається з наступного:

4165,15 грн. заборгованість за кредитом;

1,76 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;

6464 грн. заборгованість за пенею та комісією;

10663,46 грн. штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тобто пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Кредитним договором передбачена відповідальність за порушення зобовязання, а саме: пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто вимога банку про стягнення з відповідача пені та штрафів є взагалі неправомірною, оскільки стягуючи пеню висувати вимогу про стягнення штрафів банк не має права.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України від 21 жовтня 2015р. у справі №6-2003цс15 згідно зі ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до п. 3.6 Постанови Правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.05.2007 року за № 541/13808, «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо), а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені та комісії в розмірі 6464 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно зі ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується в п.3 ч.1 ст.3 ЦК України.

В ч.1 ст.626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно з ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 цієї статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання.

Факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства, для часткового задоволення позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 14830,37 грн., з яких: 4165,15 гривень заборгованість за кредитом, 1,76 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 10663,46 штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1226,35 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 509, 525, 526, 530, 538, 549, 550, 626, 629 ч.1, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 14830,37 грн., з яких: 4165,15 гривень заборгованість за кредитом, 1,76 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 10663,46 штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди та у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1226,35 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України повні відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», адреса місцезнаходження : 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ;

Відповідач ОСОБА_1, адреса місця проживання : 21050, м, Вінниця, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Повне рішення суду складено 22.05.2018 року.

Суддя