Справа №263/2783/18
Провадження №2/263/1233/2018
У Х В А Л А

21 травня 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Киян Д.В., при секретарі Коростовцевій Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спадкового договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спадкового договору недійсним.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона є спадкоємицею померлої 21 січня 2018 року бабусі ОСОБА_4, якам мешкала за адресою: вул. Шота Руставелі, буд.26, м.Маріуполь. За життя ОСОБА_5 склала заповіт №547 від 14 травня 2010 року, так як ОСОБА_1 є єдиною онукою. Батько позивачки ОСОБА_6 помер 26 травня 1997 року, мати ОСОБА_7 на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя визнана безвісно відсутньою. На момент складання заповіту позивачка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2001 року по 2010 року ОСОБА_1 знаходилась та виховувалась у християнському реабілітаційному центрі «Надія» - Християнський реабілітаційний центр для дітей-сиріт безпритульних «Добрий Самарянин», та після як позивачка стала повнолітня стало питання про місце проживання, тому бабуся склала заповіт. ОСОБА_5 була залежна від алкоголю, тому усі документи на будинок зберігались у позивачки. 29 січня 2018 року ОСОБА_1 приїхала до своєї бабусі ОСОБА_4 та від сусідів дізналась, що остання померла 21 січня 2018 року. ОСОБА_1 неодноразово приїзджала до ОСОБА_4, так як вона була похилого віку, страждала на хронічний алкоголізм та інші хвороби, привозила продукти, вбиралась, допомагала по господарству , лікувала та слідкувала, щоб вона не вживала алкогольні напої. З 2016 року до ОСОБА_4 стали навідуватись невідомі люди, які здійснювали опір щодо спілкування з бабусею. Позивачка неодноразово викликала співробітників поліції. Зараз позивачу стало відомо, що її бабуся ОСОБА_4 уклала спадковий договір з ОСОБА_3 Відповідач знала, що ОСОБА_4 є її бабусею та хворіє на хронічний алкоголізм, та скористувалась її хворобою у своїх корисних цілях з метою заволодінням її майном, а саме житловим будинком. У звязку з чим, просить суд визнати спадковий договір між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 09 липня 2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом ОСОБА_8 № 12128 недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 травня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження.

Разом із позовною заявою від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будинок №26 по вулиці Шота Руставелі у місті Маріуполі, у звязку з тим, що відповідач зареєстрована у місті Києві, та у випадку розпорядженням спірним майном відповідачем, буде не можливо виконати рішення суду, якщо воно буде ухвалено на користь позивача.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без виклику сторін у судове засідання.

Згідно з ч. 2, 7 ст.150 ЦПК України, забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії та передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

За змістом ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих однією із сторін на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено та накладено арешт на житловий будинок №26 по вулиці Шота Руставелі у місті Маріуполі, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 17010853.

Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним відмовити відповідачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання спадкового договору недійсним відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня проголошення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Д.В. Киян