Справа № 464/7973/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/2556/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

18.09.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів 77207, 57 доларів США заборгованості за кредитним договором № LVLCAK00130019 від 14.11.2006 року.

В обгрунтування позовних вимог покликалося на те, що 14.11.2006 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № LVLCAK00130019, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 19126,73 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.11.2013 р. У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 між позивачаем та відповідачем ОСОБА_3 14.11.2006 року було укладено договір поруки № LVLCAK00130019, відповідно до якого поручитель несе солідарну відповідальність перед банком на рівні з позичальником за кредитним договором. Однак, відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконали, належним чином не повертали отримані кошти та не сплачували нараховані відсотки згідно встановленого графіку. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 22.07.2015 року становить 77207,57 доларів США, що станом на 22.07.2015 року складає 1700110,69 гривень. У зв'язку із чим просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Кредитним договором встановлено кінцевий строк повернення кредиту 14 листопада 2013 року включно. Кредитором строк виконання зобов»язання не змінювався, кредитний договір не припинено та не розірвано. Таким чином, вважає, що перебіг строку позовної давності по стягненню тіла, відсотків, винагороди (комісії), а також інших нарахувань, передбачених договором, почався з дати повернення кредиту в повному обсязі, тобто 14 листопада 2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом у вересні 2015 року, тобто, у межах трирічного строку позовної давності, а тому висновок суду першої інстанції про пропуск строку позовної давності є помилковим. Крім того, зазначає, що матеріалами справи не встановлено факт належного виконання ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором. Вказує на те, що умови кредитного договору не передбачають припинення нарахування банком процентів за користування кредитом та нарахування неустойки після спливу строку повернення кредиту. Оскільки, кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, зобов»язання залишилося не виконаним, тому заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_2

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В засіданні колегії суддів представник ПАТ КБ «Приватбанк» Гнатишак О. В. скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. Просив скаргу задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1, ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що 14.11.2006р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № LVLCAK00130019, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 19126,73 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.11.2013 року. (п.1.1 кредитного договору). 14.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого позивач надав в заставу автомобіль марки «Шкода», модель «Октавія 1.6», 2006 року випуску, тип ТЗ: Легковий комбі В, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності. Згідно з умовами кредитного договору відповідач (позичальник) зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником по кредитному договору 14.11.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № LVLCAK00130019/1, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_3 зобов'язався відповідати перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник ОСОБА_2, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів (п.1.1 договору поруки).

Відповідно до п.2.2.2 кредитного договору № LVLCAK00130019 позичальник зобов'язується сплачувати відсотки за користування кредитними коштами відповідно до п.1.1, 3.1, 3.2 даного договору, а повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 22.07.2015р. сума боргу за кредитом становить загальна сума боргу за кредитним договором становить 77207, 57 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 15702,01 дол.США; заборгованість по процентам за користування кредитом 15213,60 дол.США; заборгованість по комісії за користування кредитом 1365,78 дол.США; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 44926,18 дол.США; загальна сума заборгованості 77207,57 доларів США.

Матеріалами справи становлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львові від 08.02.2011 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVLCAK00130019 від 14.11.2006р. в сумі 17583,53 доларів США, звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки "Шкода", модель "Октавія", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного транспортного засобу Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк"з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу з іншою особою -покупцем, із зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ, а також з наданням Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" всіх повноважень необхідних для здійснення продажу вказаного транспортного засобу.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що такий перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим з утворилася заборгованість, останній платіж вчинений ним 29.10.2009р. Тому, оскільки 13.10.2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № LVLCAK00130019 від 14.11.2006 року, то перебіг строку позовної давності (в силу ч.2 ст.264 Цивільного кодексу України) розпочався 13.10.2010 року та відповідно 13.10.2013 року сплив, а тому, звернувшись до суду із даним позовом лише 18.09.2015 року, позивач пропустив строк позовної давності, що є, за наявності заяви відповідача про застосування спливу позовної давності, самостійною підставою для відмови в позові.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Крім того, як встановлено судом, відсотки за користування кредитом за період з 14.11.2006 року до 01.11.2008 року розраховувалися банком, виходячи зі ставки 12% річних, а починаючи з 01.11.2008 року проценти за користування кредитом банком було підвищено до 14,04% річних. Вказане підвищення розміру кредиту та відсотків мало місце за відсутності згоди на таке поручителя.

З огляду на підвищення позивачем розміру кредиту та процентів за користування кредитом з 12% річних до 14,04% річних без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про припинення з 01.11.2008 року поруки за договором поруки № LVLCAK00130019/1 від 14.11.2006 року, та підставно відмовив у задоволенні позову в частині позовних вимог до поручителя ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29.05.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.