ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/659/18 Справа № 212/3738/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

22 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 212/3738/16-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. о 16 годині 24 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 05 серпня 2011 року. Стосунки із чоловіком, починаючи з липня 2015 року, ставали все гірше і гірше і вона у травні 2016 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Також, позивач звернулась до відповідача щодо добровільного поділу майна, яке було ними придбано під час перебування в шлюбі, але він відмовився від такого поділу.

Під час сумісного проживання сторони, за спільні кошти, 13 травня 2014 року придбали транспортний засіб - автомобіль марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 112CDI, 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який було зареєстровано Кременчуцьким ВРЕР 05.03.2013 року на ім'я відповідача ОСОБА_2

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд розподілити майно, що є об'єктом права сумісної власності подружжя між нею та ОСОБА_2, визнати за нею право на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 112CDI, 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий пасажирський-В, реєстраційний № НОМЕР_2; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1/2 частину вартості транспортного засобу - автомобіля марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 112CDI, 2000 року випуску, в розмірі 70487 гривень 63 коп., а також усі судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року позов задоволено.

Розділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 право на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 112CDI, 2000 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий пасажирський-В, реєстраційний № НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості транспортного засобу - автомобіля марки MERSEDES-BENZ, модель VITO 112CDI, 2000 року випуску, в розмірі 70487 гривень 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат на правову допомогу 7000,00 грн., витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 850,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,21 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Зокрема, відповідач вважає, що суд не дослідив належним чином всі обставини справи та не взяв до уваги, що автомобіль було відчужено ним у період шлюбу, а ч. 2 ст. 65 СК України встановлена презумпція згоди іншого з подружжя на укладення договорів з відчуження спільного сумісного майна. Позивачем не було надано доказів про те, що автомобіль було відчужено не в інтересах сім'ї, а в позовних заявах ОСОБА_1 взагалі не зазначала, що автомобіль було продано в період шлюбу. Відповідач вважає, що саме позивач має довести суду про те, що вона не була обізнана про відчуження автомобіля та не була згодна з діями чоловіка, чого нею зроблено не було. Не погоджується відповідач з висновком суду про те, що позивач не надавала саме письмової згоди на відчуження автомобіля, оскільки нормами чинного законодавства України така згода взагалі не передбачена. До того ж, на думку відповідача, судом невірно визначено вартість спірного автомобіля, оскільки має враховуватися не середньо ринкова вартість, а дійсна вартість автомобіля, яка є значно меншою від ринкової вартості.

Крім того, відповідач вказує й на те, що за період шлюбу ними було придбано й інше майно, однак суд не вирішив питання про його розподіл.

Також, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та прийняття до розгляду збільшених позовних вимог ОСОБА_1 вже під час судового розгляду, що є порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу (складання відзиву на апеляційну скаргу) у розмірі 1 500,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року та призначено справу до розгляду, без виклику учасників справи.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УШ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-УШ), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію судів: суддя-доповідач - Зубакова В.П., судді: Барильська А.П., Бондар Я.М.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року цивільну справу призначено до розгляду на 22 листопада 2018 року в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів прийшла до висновку, що наявних матеріалів справи недостатньо для вирішення спору по суті, оскільки для перевірки доводів апеляційної скарги необхідно заслухати пояснення учасників справи.

Згідно ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

На думку колегії суддів, розгляд даної цивільної справи, з урахуванням конкретних обставин, повинен проводитись за участі учасників справи, у зв'язку із чим справу необхідно призначити до судового розгляду в судовому засіданні із викликом учасників справи, визнавши їх явку в судове засідання обов'язковою.

Керуючись ч.3 ст. 369 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити розгляд цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 липня 2018 року, яке ухвалено суддею Пустовітом О.Г. о 16 годині 24 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року, на 13 годин 00 хвилин 22 січня 2019 року в приміщенні Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг, пр-кт Героїв-підпільників 31).

Визнати обов'язковою явку у судове засідання позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2.

Про час та місце розгляду справи повідомити учасників справи.

Інформацію про рух справи розмістити на офіційному веб-сайті Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: