07.05.2018 Справа № 363/849/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Сігма Автолізинг» про захист прав споживачів шляхом визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що положення укладеного з відповідачем договору фінансового лізингу є несправедливими в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципу добросовісності, створюють істотний дисбаланс договірних прав і обовязків споживача, коли сплачена ним під час його укладання сума грошових коштів, виявилася адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, повязані з підготовкою та укладенням договору, а не частковою оплатою вартості предмета лізингу. Крім того договір в нотаріальному порядку не оформлений. А тому просив визнати вказаний договір недійсним та стягнути з ТОВ «Сігма Автолізинг» сплачені кошти в сумі 38 000 грн.

19 березня 2018 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження та надану відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ч.ч. 3-6 ст. 178 ЦПК України.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 26 березня 2018 року відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами.

Разом з тим, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відтак вказану справу слід вирішити на підставі наявних в ній матеріалів в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 26 лютого 2018 року сторони уклали договір фінансового лізингу №02296 відповідно до якого лізингодавець зобов'язався придбати у свою власність предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль марки Nissan Juke та передати його у користування лізингоодержувача в строк та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.3 Договору).

Згідно п. 1.1 Договору предметом фінансового лізингу по даному договору є транспортний засіб визначений у даній статті та Специфікації (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору вартість предмету лізингу на момент укладання даного договору зазначається у договорі та в Додатку №1.

Як вбачається з Додатку №1 до вказаного Договору предметом лізингу є автомобіль «Форд Фокус» 2015 року випуску, сріблястого кольору, вартістю 146 000 грн.

Згідно п. 2.2 Договору строк лізингу починається з моменту передачі предмета лізингу та підписання акту приймання-передачі та закінчується через 60 календарних місяців з моменту підписання акта приймання-передачі предмета лізингу та в останньому місяці сплати лізингового періодичного платежу за Додатком №1 до Договору лізингу, якщо інше не передбачене, умовами договору лізингу.

Відповідно до п. 3.1.2 Договору лізингодавець зобовязаний, на умовах, викладених у даному договорі, передати придбаний для лізингоодержувача предмет лізингу.

До отримання предмету лізингу, лізингоодержувач зобовязаний, на умовах та у порядку передбаченому цим договором, сплатити передбачені платежі (п. 3.3.1 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору лізингодавець передає у користування предмет лізингу лізингоодержувачу не пізніше 90 робочих днів з дати отримання на поточний рахунок лізингодавця наступних платежів: комісія за організацію договору, авансового платежу, комісії за передачу предмета лізингу у разі наявності, оплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах, викладених у п. 9.4. ст. 9 даного Договору.

Згідно з Договором лізингу авансовий платіж це обовязків платіж, що складає частину від вартості предмету лізингу, розмір якого визначено у даному Договорі та Додатку №1 до нього, та становить 23%, який сплачується лізингоодержувачем на користь лізингодавця, на умовах договору до моменту передачі предмету лізингу. На Авансовий платіж не нараховуються жодні відсотки.

Відповідно до статті 10 Договору лізинговий періодичний платіж включає: відсотки за користування обсягом фінансування в розмірі 20 відсотків річних на залишок частини від обсягу фінансування (винагорода відповідача за отримане у лізинг майно); частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу); комісію за супроводження договору в розмірі 6 %.

На виконання умов вказаного Договору позивач 27 лютого 2018 року сплатив на користь ТОВ «Сігма Автолізинг» авансовий платіж в розмірі 38 000 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №0.0.974125670.1 від 27 лютого 2018 року.

Після оплати вказаних коштів жодних дій щодо виконання умов Договору лізингу сторонами не вчинялось, акт приймання-передачі предмету лізингу сторонами не укладався та не підписувався.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відносини, що виникають у зв'язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника)відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 807 ЦК України зазначає, що предметом лізингу може бути неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.

Відповідно до статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними.

Індивідуальними ознаками транспортного засобу, які дають можливість його ідентифікувати як обєкт цивільних прав та обовязків є: марка, модель, тип, обєм та номер двигуна, тип пального, колір, дата випуску, вартість тощо.

Зі змісту Додатку №1 до Договору вбачається, що предмет фінансового лізингу у розглядуваному випадку не визначений, оскільки відсутні його технічні й індивідуальні характеристики.

Отже, укладений сторонами договір фінансового лізингу не містить обовязкових істотних умов договору, оскільки він не містить таких індивідуальних ознак транспортного засобу, які б вирізняли цей транспортний засіб з-поміж інших.

Крім того, згідно з підпунктом 5.2 Договору позивач зобов'язаний за власний рахунок утримувати Предмет лізингу в належному технічному та робочому стані; додержуватись інструкцій та рекомендацій виробника та Продавця щодо утримання, обслуговування та експлуатації предмета лізингу (з залученням належним чином підготовлених фахівців, реквізити яких мають бути надані Позивачу Відповідачем). Всі роботи, пов'язані з технічним обслуговуванням та ремонтом Предмета лізингу, повинні виконуватися виключно на сертифікованих станціях технічного обслуговування Продавця та/або на станціях технічного обслуговування, які будуть вказані Відповідачем. Всі витрати, пов'язані з експлуатацією, технічним обслуговуванням та ремонтом Предмета лізингу покладаються на позивача.

Однак як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав позивачу реквізитів сервісної організації, яка має здійснювати сервісне обслуговування предмета лізингу.

Також судом встановлено, що у Договорі лізингу виключені та обмежені права позивача, як споживача стосовно відповідача у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених Договором лізингу та законом, звужені обов'язки позивача, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг», положеннях Цивільного кодексу України, повністю виключена відповідальність відповідача за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу належної якості, одночасно значно розширені права відповідача, які суперечать вимогам чинного законодавства.

Так, згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» згідно якої, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Тобто умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Законом України «Про захист прав споживачів», встановлено недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введені в оману споживачів, шляхом пропонування; з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої, позбавлення споживачів достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними (ч. 6 ст. Закону України «Про захист прав споживачів»).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач під час укладання спірного договору лізингу в порушення вимог ст.ст. 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів» включив до його умов несправедливі умови, а саме: не конкретизував предмет лізингу, технічні й індивідуальні характеристики якого відсутні в Додатку №1 до Договору, виключив та обмежив права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, звузив обов'язки лізингодавця, які регламентовані Законом України «Про фінансовий лізинг» та нормами ЦК України, виключив відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі речі належної якості.

Вказані обставини є підставами для висновку, що оспорюваний договір не відповідає вимогам ст.ст. 18-19 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому його слід визнати недійсним.

Крім того, згідно зі статтею 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Разом з тим, оспорюваний договір нотаріально не посвідчений.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна сторона повинна повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, що існують на момент відшкодування.

Відтак, судом встановлено, що оспорюваний договір є несправедливим, порушує принципи добросовісності, його умови призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін та завдають шкоди споживачеві, який укладено з порушенням вимог закону про його нотаріальне посвідчення.

Оскільки договір лізингу підлягає визнанню недійсним, на виконання вимог ст. 216 ЦК України з ТОВ «Сігма Автолізинг» на користь позивача слід стягнути передані ним за недійсним договором грошові кошти в розмірі 38 000 грн.

Таким чином судом встановлено порушене право позивача, яке підлягає захистові, а позов про це задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати недійсним Договір фінансового лізингу №02296 укладений 26 лютого 2018 року між ТОВ «Сігма Автолізинг» та ОСОБА_1.

Стягнути з ТОВ «Сігма Автолізинг» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 38 000 (тридцять вісім тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, пр.-т Шевченка, 9, кв. 51, паспорт серії ВВ №825449 виданий 02 липня 1999 року Ворошиловським РВ УМВС України у м. Донецьку, РНОКПП - НОМЕР_1).

Відповідач: ТОВ «Сігма Автолізинг» (м. Київ, Харківське шосе, 182, ).

Суддя