Провадження № 2-о/761/68/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

за участю представника заявника: Отрош В.О.,

заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника Київського

психоневрологічного інтернату: Мальованої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, Київський психоневрологічний інтернат про звільнення від обов'язків опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2017 року до суду надійшла зазначена заява.

В заяві заявник просить звільнити ОСОБА_3 від виконання обов'язків опікуна відносно недієздатного ОСОБА_5, який знаходиться на повному державному утриманні в Київському психоневрологічному інтернаті.

Заява обгрунтована тим, що за рішенням суду ОСОБА_5 було визнано недієздатним. Рішеннями судів призначено опікунами недієздатного ОСОБА_3 та ОСОБА_2 З 16.12.2015 року недієздатний ОСОБА_5 перебуває на повному державному утриманні в Київському психоневрологічному інтернаті.

До заявника надійшла заява ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_3 від обов'язків опікуна відносно недієздатного брата ОСОБА_5

На засіданні опікунської ради було вирішено звернутись до суду із цією заявою так як зі слів ОСОБА_2 ОСОБА_3 під час відвідування недієздатного в інтернаті повідомляє підопічного що має продати земельну ділянку, яка недієздатному належить на праві власності та придбати квартиру в якій ОСОБА_5 буде проживати. Водночас ОСОБА_3 жодного разу не забирав підопічного у відпустку, на прогулянку чи відпочинок; не цікавиться його станом здоров'я, участі в лікуванні не приймає.

Як зазначено в заяві, принципово негативне ставлення опікуна ОСОБА_3 до опікуна ОСОБА_2 та необ'єктивна оцінка її діяльності, яка надається опікуном в тому числі перед підопічним, дають підстави вважати, що подальше виконання ОСОБА_3 обов'язків опікуна буде негативно впливати на психоемоційний стан недієздатного.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви на тій підставі, що він належним чином виконує свої обов'язки, прав підопічного не порушує.

ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник Київського психоневрологічного інтернату підтримала заяву та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що опікуни не мають однієї думки щодо лікування недієздатного та будь-яких інших питань, що негативно впливає, зокрема на його лікування. На думку представника, враховуючи, що ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_5 доцільніше буде саме її залишити опікуном.

Вислухавши сторони, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

У відповідності до положень статті 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно з ст.75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.

Суд, якщо він призначив піклувальника, або орган опіки та піклування може звільнити піклувальника від його повноважень за заявою особи, над якою встановлено піклування.

За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 затверджені Правила опіки та піклування.

Згідно з Правилами, опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки.

Розділом 4 Правил визначені Права та обов'язки опікунів і піклувальників.

Пунктом 5.2 Правил передбачено, що органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обгрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов'язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків.

Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.10.2006 року визнано недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 09.08.2012 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_5 та призначено його опікуном ОСОБА_3

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2014 року призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатним ОСОБА_5

В грудні 2013 року, так як у ОСОБА_5 відбувалось загострення хвороби, ОСОБА_2 звернулась до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації з проханням надати йому невідкладну медичну допомогу.

ОСОБА_5 з 16.12.2015 року було поміщено до Київського психоневрологічного інтернату.

Представник інтернату в судовому засіданні пояснила, що враховуючи характер психічного захворювання ОСОБА_5 найкраще буде постійно перебувати в інтернаті.

22.02.2016 року ОСОБА_2 зверталась до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації із проханням звільнити ОСОБА_3 від обов'язків опікуна, так як він перебуває в зоні АТО.

11.07.2017 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до Голови опікунської ради при Шевченківській районній в м.Києві державній адміністрації та просила звільнити від обов'язків опікуна ОСОБА_3 її недієздатного брата, який перебуває на повному державному утриманні в Київському психоневрологічному інтернаті.

07.09.2017 року ОСОБА_3 направив до Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації власні пояснення щодо виконання ОСОБА_2 обов'язків опікуна та зазначав, що саме вона не виконує їх належним чином та просив звільнити її від виконання обов'язків опікуна.

Згідно з інформацією, наданою Київським психоневрологічним інтернатом, станом на серпень 2017 року за реєстраційним журналом ОСОБА_5 за 7 місяців 2017 року ОСОБА_2 провідувала 17 разів, 1 раз брала у домашню відпустку та регулярно навідує лікуючого лікаря. За цей період ОСОБА_3 відвідував свого підопічного 5 разів, у домашню відпустку не брав, до лікаря не навідувався.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що інформація є недостовірною, так як він декілька раз відвідував ОСОБА_5 проте відмітку про це в журналі не поставили.

Висновком від 10.11.2017 року за №109/05/35-10775 орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації прийняв рішення про необхідність звернення до Шевченківського районного суду м.Києва з відповідною заявою про звільнення ОСОБА_3 від обов'язків опікуна.

ОСОБА_3 пояснив, що він купував ОСОБА_5 ліки, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями чеків.

Представник заявника не спростував в судовому засіданні, що ліки, які придбані купувались не для ОСОБА_5

Органом опіки та піклування при вирішенні питання звернення до суду із заявою не були вислухані лікарі, які проводять лікування ОСОБА_5, не було проведено співбесіди з іншим персоналом інтернату щодо ставлення ОСОБА_5 до опікунів.

В судовому засіданні не заявлялось клопотання про допит їх в судовому засіданні як свідків.

Суд вважає, що заявником взято до уваги лише суб'єктивні пояснення ОСОБА_2 та не була оцінена об'єктивно ситуація, яка виникла між опікунами.

Під час слухання справи в суді вбачається, що опікуни не спілкуються між собою. Щодо вирішення питань відносно підопічного, таких як лікування, необхідність знаходження в інтернаті, вони мають кардинально протилежні думки.

Суд не може прийняти до уваги посилання заявника, що менша кількість відвідувань підопічного може бути підставою для звільнення від обов'язків опікуна, так як органом опіки та піклування не встановлено, хто з опікунів не діє в інтересах недієздатного та порушує свої обов'язки. А припущення заявника, які зазначені в заяві, що така поведінка опікуна ОСОБА_3 негативно впливає на психоемоційний стан підопічного та може провокувати загострення його хвороби будь-якими доказами в судовому засіданні не підтверджено.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності,судом не встановлено, що ОСОБА_3, як опікун недієздатного ОСОБА_5 порушив його права, не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов'язків, тому не вбачає підстав для задоволення заяви.

ОСОБА_3 під час слухання заяви просив постановити окрему ухвалу щодо причин та умов, що сприяють вчиненню порушень Законів України «Про психіатричну допомогу», «Про звернення громадян» з боку працівників та керівників Київського міського психоневрологічного інтернату. Проте так як судом не було встановлено в судовому засіданні порушень вказаних законів, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В заяві Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, Київський психоневрологічний інтернат про звільнення від обов'язків опікуна - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 25 травня 2018 року

Суддя: Н.Г.Притула