Ухвала

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 461/1221/16

провадження № 61-17620св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі - Львівська міська рада,

представник відповідача - Кузик Юрій Ігорович,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів»,

представники третьої особи: Тищук ЛюдмилаКостянтинівна, Чуп Ірина Ігорівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року у складі колегії суддів: Павлишина О. Ф.,

Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю

«ДТК-Львів» (далі - ТОВ «ДТК-Львів»), про визнання незаконною та скасування ухвали міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Львівської міської ради тринадцятої сесії шостого скликання від 26 грудня 2013 року № 3012 ТОВ «ДТК-Львів» погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки

по АДРЕСА_1. Виготовлено проект ухвали про затвердження ТОВ «ДТК-Львів» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки по АДРЕСА_1, який пройшов усі погодження.

Зазначав, що він та мешканці будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 заперечують проти відведення земельної ділянки площею 0,0148 га

по АДРЕСА_1 в оренду для будівництва ТОВ «ДТК-Львів» терміном на 10 років, оскільки вказаною ухвалою міської ради було включено приблизно 1/3 частини всієї площі прибудинкової території по АДРЕСА_2. Вказував на те, що оскаржувана ухвала Львівської міської ради

від 26 грудня 2013 року № 3012 порушує законні права та інтереси його та мешканців будинку.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради тринадцятої сесії шостого скликання від 26 грудня 2013 року № 3012.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року у складі судді Юрківа О. Р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження факту належності спірної земельної ділянки до прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_2. Права та інтереси позивача та мешканців суміжних будинків не порушені.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 січня 2017 року скасовано та провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 оскаржується рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, однак міською радою при постановленні ухвали здійснювались владні управлінські функції, а відтак, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У касаційнійскарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1,посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною та необґрунтованою. Посилався на те, що вказана справа вже розглядалась в порядку адміністративного судочинства та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09 грудня 2015 року постанову Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі

№ 461/5949/14-а за позовом ОСОБА_1 скасовано, провадження у вказаній справі закрито, роз'яснено право на звернення до місцевого суду в порядку цивільного судочинства, тому відповідно до частини третьої статті 157 КАС України 2004 року у разі закриття провадження у справі повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається. Ним використано право на звернення до районного суду в порядку цивільного судочинства, проте оскаржуваною ухвалою провадження у справі закрито. Такі відмови позбавляють його доступу до правосуддя.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ДТК-Львів», про визнання незаконною та скасування ухвали міської радипередати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта