РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/9492/17

пр. № 2/759/1506/18

17 січня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в червні 2017 року заявила позов, за яким просила припинити право власності ОСОБА_3 на ј квартири №АДРЕСА_1, з виплатою їй грошової компенсації, та визнати за нею право власності на цю частку квартири. На забезпечення позову позивачем внесено на депозит суду 51250 грн.

Позов мотивований тим, що сторони є співвласниками квартири, відповідач в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає, частка відповідача в праві власності на квартиру не значна, виділити цю частку в натурі неможливо.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали суду від 11.09.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що по суті зводяться до викладеного в позовній заяві.

ОСОБА_3 в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надіслала.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Представник позивача проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

Судом встановлено таке.

Сторони є співвласниками квартири №АДРЕСА_1: ОСОБА_2 належить 1/2 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30 липня 2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим №6-978, та ј частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 18 травня 2017 року державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим №3-315, а ОСОБА_3 належить решта квартири, тобто ј частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, що видане органом приватизації Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва 28 грудня 1993 року, згідно з розпорядженням №4854.

За технічним паспортом, квартира №АДРЕСА_1 є трьохкімнатною, загальною площею 62.1кв.м., житловою 42,7 кв.м. Вартість квартири, згідно зі звітом, що виконаний оцінювачем ОСОБА_6 06.06.2017 року на замовлення позивача, становить 204991 грн. без ПДВ.

Згідно ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї,

суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Верховний Суд України в постанові від 15.05.2013р. (справа №6-37цс13) висловив правову позицію про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З огляду на технічні характеристики, частка квартири належна ОСОБА_3 є незначною, виділ цієї частки є неможливим.

Позивач в заяві вказує, що відповідач з 1994 року в квартирі не живе, участі в утриманні квартири не приймає, наміру відчужити чи іншим чином розпорядитись майном не виявляла.

За таких обставин та вимог закону, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов ОСОБА_2 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі ст. 365 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-80, 89, 259, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири № АДРЕСА_2, загальною площею 62.1кв.м. (загальна площа 62.1кв.м., житлова площа 42,7 кв.м.).

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) право власності на 1/4 частку квартири № АДРЕСА_2 (загальна площа 62.1кв.м., житлова площа 42,7 кв.м.).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 51250 (п'ятдесят одну тисячу двісті п'ятдесят) грн. компенсації за відступлення права власності на 1/4 частку квартири № АДРЕСА_2, шляхом перерахування з депозитного рахунку Святошинського районного суду м. Києва (р/р 2089 в ТУ ДСАУ у м. Києві, МФО 820172, ЄДПРОУ 26268059) грошових коштів, зарахованих ОСОБА_2 за платіжним дорученням №0.0.939738174.1 від 16.01.2018р. в сумі 51250 грн. 00 коп. через Відділення № 50 філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «ПриватБанк».

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий М.Ф. Сенько