Справа №303/1072/18
ряд. стат. звіту - 58
РІШЕННЯ

Іменем України

21 травня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Довжанина В.М.

при секретарі судового засідання Фозекош І.І.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Міський відділ державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Міський відділ державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивує тим, що приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 07.07.2017 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5931, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто грошові кошти у сумі 6 153,78 доларів США, що за курсом НБУ 26,55 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.04.2017 року складає 163 382,86 грн. Позивач вважає, що вищевказаний виконавчий напис не підлягає виконанню у звязку з тим, що його видано з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.п. 3.1, 3.2, 3.3 п.3 глави 16 Порядку вчинення дій нотаріусами України. Так, 28 листопада 2007 між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування, суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На підставі вказаного кредитного договору йому було видано кредитну картку зі строком дії 3 роки, до 31 грудня 2010 року. Відтак, строк погашення кредиту в повному обсязі настав 31.12.2010 року, що відповідає строку дії картки. Отже, право вимоги банку до ОСОБА_1 щодо стягнення кредиту в повному обсязі, відсотків та комісій виникло ще 01.01.2011 року. Виконавчий напис же вчинено нотаріусом на стягнення заборгованості з дня права виникнення вимоги якої минуло більше 6 років 7 місяців. Тобто, поза межами трьохрічного строку та однорічного строку, передбаченого для стягнення штрафів. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи виключно у випадку наявності безспірної заборгованості боржника перед стягувачем, підтвердженої належними документами. Однак, заборгованість у даному випадку не є безспірною. У звязку з цим, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, який зареєстрований у реєстрі за №5931.

05 травня 2018 року від представника відповідача - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» позов не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, відповідно до умов кредитного договору №б/н від 28.11.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2 000,00 долар США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Жодним судовим рішенням не встановлено недійсність правочину, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім цього, позивачем не спростовується наявність кредитного договору та заборгованості за ним. Виконавчий напис було вчинено з суворим дотриманням ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1, 3.2 гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобовязань та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але останній не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Тому, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

15 травня 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, з якого вбачається, що відзив відповідача є необґрунтований та безпідставний. Так, відповідно до положень законодавства, яким врегульовано порядок вчинення нотаріусом виконавчих написів, однією з обовязкових умов, необхідних для вчинення виконавчого напису, є звернення до нотаріуса в межах відповідного строку з моменту виникнення права вимоги. Як зазначено у самому виконавчому написі, стягнення заборгованості здійснюється за період з 28 листопада 2007 року по 30 квітня 2017 року, тобто, за період 9 років 5 місяців, частина зазначеного періоду охоплює період за яким стягнення не допускається. Крім того, заочним рішенням від 20 жовтня 2011 року по справі №2-3507/11 встановлено, що між позивачем та відповідачем 28.11.2007 року було укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Враховуючи вищевикладене та вимоги, вказані в позовній заяві, позивач ОСОБА_1 просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов підтримує та просить його задоволити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечує щодо задоволення позову та просить у його задоволенні відмовити.

Відповідач - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі.

Третя особа представник Міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 28.11.2007 року позивач ОСОБА_1 заповнив анкету ПАТ «ПриватБанк» та отримав кредит у розмірі 2 000,00 долар США, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

07 липня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за №5931, згідно якого стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 28.11.2007 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 30.04.2017 року, грошових коштів у сумі 6 153,78 доларів США, що за курсом 26,55 відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.4.2017 року складає 163 382,86 грн., з урахуванням: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 592,03 доларів США; - заборгованості за відсотками у розмірі 3 127,42 доларів США; - заборгованості з комісії у розмірі 1 123,36 доларів США; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 18,83 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 292,14 доларів США, стягнення здійснюється за період з 28 листопада 2007 року по 30 квітня 2017 року.

Постановою старшого державного виконавця Мукачівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження ВП №55143936 з виконання виконавчого напису №5931, виданого 07.07.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 163382,86 грн.

Також Постановою старшого державного виконавця Мукачівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_5 звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису №5931, виданого 07.07.2017 року.

Однак, з матеріалів справи також вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №2-3507/11, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вже було стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 28.11.2007 року у розмірі 21 310,87 гривень.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік).

Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 07.07.2017 року керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов᾽язання.

Слід зазначити, що представником відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» було додано письмову вимогу ОСОБА_1 про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 28.11.2007 року, однак в матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором ОСОБА_1 отримував, у звязку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди.

Також нотаріус не зясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 28.11.2007 року по 30.04.2017 року, тобто більше ніж три роки.

Крім того, та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує безспірність заборгованості боржника. В результаті сума заборгованості за вищенаведений період стягнута з ОСОБА_1 двічі.

Згідно з вимогами статтей 256-258 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Нотаріус же, при вчиненні напису, не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис від 07.07.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5931, таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Міський відділ державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволити.

Визнати виконавчий напис від 07 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 5931, таким, що не підлягає виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Довжанин