Провадження № 2/750/2716/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Чернігів

ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі судді Коверзнева В. О.;

учасники судового процесу:

секретар судового засідання Скакун М. Ю.,

представник відповідачів адвокат ОСОБА_1;

розглянув у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

ОСОБА_4 СПОРУ

1.1. 12.10.2018 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі відповідачі) про солідарне стягнення з відповідачів 3% річних в сумі 26275 грн 69 коп., а також інфляційних в сумі 146581 грн 87 коп., нарахованих за період з 06.07.2015 року по 13.06.2018 року включно, в звязку з порушенням відповідачами грошового зобовязання.

1.2. В якості підстави стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних позивач посилається на частину другу статті 625 Цивільного кодексу України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ

2.1. Ухвалою судді від 23.10.2018 року відкрито провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та призначено вказану цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОСОБА_5 ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

3.1. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Про причини своєї неявки суд не повідомив, проте це не перешкоджає розглядові справи за відсутності представника на підставі наявних у справі доказів.

3.2. Представник відповідачів позов не визнав. Він вважає, що співвідповідач, як поручитель відповідача за кредитним договором, не несе перед позивачем відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України; що наведена норма закону не поширюється на зобовязання виражені в іноземній валюті та, що складений позивачем розрахунок 3% річних є неправильним, оскільки в ньому невірно визначено період розрахунку та базову суму боргу, на яку нараховано 3% річних.

Додатково представник відповідачів просив застосувати до спірних правовідносин трирічний строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову із зазначених ним в сукупності підстав.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ЯКІ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.07.2015 року, яке частково змінено рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 28.08.2015 року, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01.06.2007 № 35-1/410К-07 в сумі 21872 долара 89 центів США (а.с. 6-12).

4.2. Посилаючись на те, що вказане рішення суду виконано відповідачами лише 13.06.2018 року, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку 3% річних в сумі 26275 грн 69 коп. та інфляційні в сумі 146581 грн 87 коп., нараховані за період з 06.07.2015 року по 13.06.2018 року включно, в звязку з порушенням відповідачами грошового зобовязання.

V. ОСОБА_6 ПРАВА, ЩО РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ ОСОБА_7 СУДУ

5.1. Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не передбачений договором або законом.

5.2. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 49-51), співвідповідач є солідарним боржником на підставі Договору поруки від 05.04.2011 року (б/н; далі Договір), яким встановлена порука перед позивачем за належне виконання відповідачем зобовязань, що виникли з кредитного договору від 01.06.2007 № 35-1/410К-07, включаючи: повернення основної суми кредиту, сплату процентів, комісій, винагороди, відшкодування можливих збитків і сплату неустойки (пп. 1.1, 1.3); пунктом 4.2 Договору передбачено припинення поруки з припиненням всіх зобовязань боржника за основним (кредитним) договором.

Таким чином, Договір чітко визначає межі та підстави відповідальності співвідповідача як поручителя відповідача за кредитним договором, при цьому не передбачає можливість сплати поручителем фінансових санкцій, встановлених частиною другою статті 625 Кодексу.

Крім того, в момент виконання відповідачами 13.06.2018 року усіх зобовязань, що виникли за кредитним договором від 01.06.2007 № 35-1/410К-07, порука співвідповідача припинилася, що виключає можливість застосування до нього будь-яких інших фінансових санкцій.

За таких обставин, предявлені до співвідповідача позовні вимоги є безпідставними, а тому підлягають відхиленню в повному обсязі.

5.3. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Пунктом 2 Правил обчислення індексу споживчих цін та сум індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України.

Виходячи з того, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.07.2015 року визначено заборгованість відповідачів в іноземній валюті (доларах США), відсутні законні підстави для нарахування інфляційних за порушення відповідачем вказаного грошового зобовязання.

З цього слідує, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 146581 грн 87 коп., які нараховано за порушення грошового зобовязання, вираженого в доларах США, є такою, що суперечить чинному законодавству України, а тому не підлягає задоволенню.

5.4. За приписом частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач зазначені вимоги процесуального законодавства не виконав оскільки не надав суду правильний розрахунок 3% річних і достатні докази, які дозволяють суду самостійно визначити вказану суму виходячи з такого:

а) як випливає з розрахунку (а.с. 13), позивач обрав в якості базової суми заборгованості 479728 грн 78 коп., проте вказана сума не є сумою боргу згідно з рішенням суду від 06.07.2015 року, яким стягнуто заборгованість у сумі 21872 долара 89 центів США. Таким чином, позивачем визначено невірну базову суму заборгованості;

б) позивачем здійснено розрахунок 3% річних починаючи з 06.07.2015 року в той час, коли рішення суду набрало законної сили 28.08.2015 року (а.с. 9-12). Отже, позивачем невірно визначено період розрахунку 3% річних;

в) під час обчислення суми 3% річних позивачем враховано лише сплату відповідачами заборгованості, загальна сума якої дорівнює еквіваленту 270238 грн 70 коп., що є майже вдвічі меншою реальної суми боргу, яку стягнуто судом і фактичне погашення якої визнає сам позивач. Водночас, ненадання позивачем всіх платіжних документів, які підтверджують сплату відповідачами суми боргу та дату їх зарахування позивачем, унеможливлює розрахунок судом суми заборгованості, стягнення якої має право вимагати позивач.

На підставі вищевикладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних також не підлягає задоволенню як недоведена належними та достатніми доказами.

Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України,

с у д в и р і ш и в:

у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев