Справа № 184/1974/18
Номер провадження 2/184/649/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М,

за участю секретаря судового засідання - Дорош І.Ю.,

прокурора - Бадова О.В.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в режимі відеоконференції з Солонянською виправною колонією №21 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, цивільну справу за позовом Прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (м.Нікополь, вул.. Патріотів України, 174) в інтересах держави в особі комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради (Дніпропетровська обл.., м.Покров, вул..Медична,19) до ОСОБА_1 (перебуває в Солонянській виправній колонії №21 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України) про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради до відповідача з позовом про стягнення збитків завданих кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1, згідно вироку Орджонікідзевського міського суду від 25.05.2017р., визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1, потерпілий ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічно-травматологічному відділенні КЗ «Центральна міська лікарня м.Покров» ДОР» протягом 11 ліжко-днів та на його лікування витрачено 5681,87 грн. Проте зазначені витрати ОСОБА_1 закладу з охорони здоров'я в добровільному порядку не відшкодував, тому прокурор звернувся до суду з даним позовом на захист інтересів держави.

Прокурор Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури - Бадов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у виді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 5681,87 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього витрат на ліки визнав, однак проти задоволення стягнення з нього витрат на енергоносії, оплату праці та продукти харчування заперечував, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і у визначеному законом порядку.

Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років (а.с. 19-21).

Вироком суду встановлено, що 19 січня 2017 року приблизно о 00 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 знаходився на сходовому майданчику другого поверху першого під'їзду будинку АДРЕСА_1 де в ході з'ясування стосунків з раніше знайомою йому ОСОБА_4 та її братом ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_1 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2. В цей же день та час ОСОБА_1, знаходячись там же і реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2, дістав з лівої бічної кишені вдягненої на ньому куртки розкладний ніж по типу «метелик», розклавши котрий умисно завдав один удар в грудну клітину ОСОБА_2, чим, згідно висновку експерта № 78 від 27.02.2017 року, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді проникаючого колото - різаного поранення грудної клітини справа з ушкодженням правої внутрішньої артерії та вени з ушкодженням перикарду, двобічного гемотораксу, котре згідно п.2.1.3. підпункту й) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Встановлено, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий від злочину ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічно-травматологічному відділенні КЗ «Центральна міська лікарня м.Покров» ДОР», яка є бюджетною установою і утримується за бюджетні кошти, протягом 11 ліжко-днів (з 19.01.2017р. по 30.01.2017р.). На лікування потерпілого, відповідно до розрахунку вартості лікування Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради» від 16.07.2018 року № 1984 витрачено 5681 грн. 87 коп. Вартість одного ліжко - дня складає 516,53 грн. (а.с. 25-26).

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода заподіяна особі або майну громадянина, також шкода заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду у повному обсязі.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №11 від 07.07.1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" у кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України доведена повністю, що підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000041 (справа №184/453/17).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні.

Згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Ч.3 ст.1206 ЦК України встановлено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АРК Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Вказаний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року під час розгляду справи № 6-1343цс15, предметом якої був спір про відшкодування витрат на лікування.

Таким чином, зважаючи на те, що Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання чітко регламентовано витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого, з огляду на що заперечення відповідача про необґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з нього витрат на енергоносії, оплату праці та продукти харчування є безпідставними.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Окрім цього, питання про стягнення судового збору вирішуються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Прокурора Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН: НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_2 який відбуває покарання в Солонянській виправній колонії №21 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, 52406, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Аполлонівка, вул.. Військове містечко, 37) на користь держави в особі Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Покров» Дніпропетровської обласної ради (розрахунковий рахунок № 9010, МФО 805012, ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, ) матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 5681 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят одну) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.11.2018р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова