Провадження № 4-с/520/43/18
УХВАЛА

17.05.2018 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» на дії ОСОБА_1 державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, щодо повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання

В С Т А Н О В И В :

20.02.2018 року Публічне акціонерне товариство « ВІ ЕЙ БІ Банк» звернувся до суду зі скаргою на дії ОСОБА_1 державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, щодо повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, в якій просить визнати дії державного виконавця Другого Київського ВДВСМ м.Одеси ГТУЮУ в Одеській області ОСОБА_3 щодо повернення виконавчого листа по справі №520/11378/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВІ ЕЙ БІ Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 590757,11 гривень стягувачу без прийняття до виконання неправомірним; зобовязати головного державного виконавця Другого Київського ВДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі №520/11378/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ві Ей ОСОБА_5» заборгованості за кредитним договором в розмірі 590757,11 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог представник ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» посилається на те, що 08.08.2017 року Київським районним судом м. Одеси видав заявнику виконавчий лист №520/11378/ 15-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 590757,11 гривень, який банк звернув до виконання до Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області. Однак повідомленням головного державного виконавця від 25.01.2018 року стягувачу повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки другий відділ ДВС м .ОСОБА_1 ГТУЮ в Одеській області не підпорядкований на виконання виконавчого документу де місцем реєстрації боржника є м.Одеса, Другий пров. Аеродромний, 3 Д. Дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу з підстав зазначених у повідомленні від 25.01.2018 року заявник вважає не законними з тих підстав, що державним виконавцем не зазначено у повідомленні до якого відділу ДВС стягувачу слід звернутись з заявою про прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження, що стало причиною звернення до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу було розподілено судді Луняченка В.О..

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 22.02.2018 року відкрито провадження по справі на підставі вказаної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

20.03.2018 року до Київського районного суду міста ОСОБА_1 надійшли заперечення ОСОБА_1 державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_6 на скаргу, в якій державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги, розгляд справи провести за його відсутності .

В обґрунтування заперечень проти скарги державний виконавець було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ предявлено не за місцем виконання.

Відповідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як стверджує державний виконавець, виконавчий документ було пред'явлено до органу державної виконавчої служби не за місцем виконання рішення, так як адреса: м. Одеса, вул. 2-й Аеродромний провулок, 3Д, згідно дислокації дільниць не належить до території Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області.

Таким чином, державний виконавець вважає скаргу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» необґрунтованою.

Представник стягувача - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» у судове засідання 17 травня 2018 року не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець Другого Київського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №520/11378/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

За наслідком розгляду вказаної справи, 08.08.2017 року Київським районним судом міста ОСОБА_1 ухвалено рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" задоволені, а саме стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк // заборгованість за кредитним договором № 314/06ф від 28.12.2006 року у розмірі 590 757,11 грн. /пятсот девяносто тисяч сімсот пятдесят сім гривень 11 копійок/, з яких: 27 304,10 дол. США (заборгованість за кредитом - 22 665,77 дол. США), відсотки за користування кредитом - 4 638,33 дол. США) та 10 191,37 грн. (комісія за РО - 0,00 грн. та неустойка за несвоєчасне погашення кредиту - 10 191,37 грн.), а також з останнього на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 8 861,35 грн. /вісім тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 35 копійок/.

Рішення Київського районного суду міста ОСОБА_1 від 08 серпня 2017 року по цивільній справі №520/11378/16-ц набрало законної сили 21.08.2017 року.

22.11.2017 року за заявою стягувача Київський районний суду м.Одеси видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВІ ЕІ БІ банк» заборгованості у розмірі 590757,11 гривень.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України, Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Також згідно ч.1, 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Звертаючись до суду з даною скаргою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» посилається на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», однак вказане не відповідає дійсним обставинам справи, виходячи з наступного.

У виконавчому листі виданому Київським районним судом м.Одеси 22.11.2017 року зазначено, що боржник ОСОБА_4 мешкає за адресою: м. Одеса, вул. 2-й провулок Аеродромний, 3 д.

Стягувачем - Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» було направлено виконавчий лист для виконання до Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області.

25.01.2018 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання, яким повернуто стягувачеві - Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» виконавчий лист №520/11378/15-ц виданий 22.11.2017 року Київським районним судом міста ОСОБА_1, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 590757,11гривень, у відношенні ОСОБА_4, на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо зокрема виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У звязку з чим, судом встановлено, що оскільки місце проживання боржника ОСОБА_4 а саме: м. Одеса, провулок другий Аеродромний, 3 д територіально відноситься до Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 було правомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 25.01.2018 року.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже скаржником не надано суду доказів того, що дії головного виконавця суперечать чинному законодавству, а посилання, викладені в скарзі не може бути підставою для її задоволення, оскільки відповідно до матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем були виконані всі дії, які передбачені законом в межах його повноважень.

Скаржником не заявлено жодного посилання, що державним виконавцем порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» під час винесення оскаржуваного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 25.1.2018 року саме на підставі пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Також з наданих державним виконавцем у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було здійснено відправлення копії оскаржуваного повідомлення стягувачеві.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» , примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльності були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» є необґрунтованою та безпідставною, а від так задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 81, 352, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2 банк» на дії ОСОБА_1 державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, щодо повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луняченко В. О.