Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/6426/17 Головуючий у 1 інстанції: Гнатюк О.М.
Провадження № 22-ц /778/763/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Ващенко З.С.

за участі:

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом Ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу),

В С Т А Н О В И В :

Ліквідаційна комісія Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулась з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 08.07.2015р. постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/2796/15, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.11.2015р. задоволено адміністративний позов ОСОБА_5: поновлено капітана міліції ОСОБА_5 на посаді інспектора штабу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, стягнуто з ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_5 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20.05.2015р. по 08.07.2015р. у розмірі 2925,26 грн. Кошти за час вимушеного прогулу сплачені на картковий рахунок ОСОБА_5 Запорізьким міським управлінням ГУМВС України в Запорізькій області 23.07.2015 року у сумі 2925,26 грн.

За фактом поновлення на службі в ОВС ОСОБА_5 ГУМВС України в Запорізькій області було проведено службове розслідування, за результатами якого 31.08.2015р. затверджено висновок, згідно з яким поновлення стало можливим внаслідок того, що рапорт ОСОБА_5 від 19.05.2015 року про відкликання рапорту про звільнення з ОВС України за власним бажанням, який надійшов до штабу ЗМУ у день звільнення, не був того ж дня переданий керівництву ГУМВС для розгляду та прийняття відповідного рішення.

За результатами службового розслідування було видано наказ ГУМВС України в Запорізькій області № 2993 від 16.09.2015р. «Про покарання працівника ГУМВС», згідно з яким за порушення трудової дисципліни, а саме: вимог п.п. 2.6.36, 2.10.17, 2.10.8 та 2.10.9 «Інструкції з діловодства в системі МВС України», затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 року № 747, т.в.о. начальника штабу ГУМВС України в Запорізькій області полковнику міліції ОСОБА_6 було оголошено догану та знижено розмір щомісячної премії на 30% строком на один місяць.

Дисциплінарним проступком вважалось те, що т.в.о. начальника штабу ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6, знаючи про надходження до штабу ЗМУ рапорту ОСОБА_5 про відкликання попереднього рапорту про звільнення, не надав його на розгляд начальнику ГУМВС України в Запорізькій області та не направив його до УКЗ ГУМВС України в Запорізькій області, а безпідставно передав його ОСОБА_5

Своїми діями т.в.о. начальника штабу ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 позбавив керівництво ГУМВС України в Запорізькій області можливості розглянути рапорт ОСОБА_5 про відкликання попереднього її рапорту про звільнення та прийняти по ньому відповідне рішення, що у подальшому призвело до скасування Запорізьким окружним адміністративним судом наказу ГУМВС України в Запорізькій області № 183 о/с від 19.05.2015р. щодо звільнення ОСОБА_5 з ОВС за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, поновлення її на службі в ОВС та стягнення з ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_5 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 20.05.2015р. по 08.07.2015р., які були виплачені останній з Державного бюджету України.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області матеріальну шкоду в сумі 2925,26 грн. та судовий збір в розмірі 1400 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Запорізьке міське управління ГУМВС України в Запорізькій області в особі Ліквідаційної комісії подало апеляційну скарг, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення у зв»язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 04 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі та ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Запорізької області від 11 грудня 2017 року справу було призначено до розгляду.

Вказані процесуальні дії були вчинені за вимогами ЦПК України в редакції від 18 березня 2004р. Проте 15.12.217р. набрав чинності ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до цивільно-процесуального кодексу.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15.12.2017р., справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, оскаржуване рішення суду, постановлене за правилами ЦПК України у ред. від 18.03.2004р., перевіряється на відповідність вимогам саме ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2004р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив із того, що ОСОБА_2 як виконуючий обовязки начальника штабу - начальника чергової частини ГУМВС України в Запорізькій області не був відповідальним за реєстрацію кореспонденції та надходження її керівництву, а тому, не встановивши протиправних дій відповідача і прямого причинного звязку між його бездіяльністю та неправомірним звільненням ОСОБА_5, не вбачав підстав для покладення на нього відповідальності за регресними вимогами позивача щодо стягнення сплаченого ним останній у зв»язку з поновленням в ОВС грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають наявним матеріалам справи, які повно та всебічно досліджені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до рапорту інспектора штабу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 19.05.2015р., складеного на імя начальника ГУМВС України в Запорізькій області генерал-майора міліції ОСОБА_7, остання просила звільнити її з органів внутрішніх справ з 19.05.2015 року.

Згідно з рапортом інспектора штабу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_5 від 19.05.2015 року, складеним на імя начальника ГУМВС України в Запорізькій області генерал-майора міліції ОСОБА_7, остання просила не розглядати попередній рапорт про звільнення. На цьому рапорті мається відтиск штемпелю про його реєстрацію в штабі ГУМВС України в Запорізькій області від 19.05.2015р. за № 590.

Наказом № 183 о/с від 19.05.2015р. ГУМВС України в Запорізькій області капітана міліції ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 19 травня 2015р. на підставі її рапорту від 19.05.2015р., подання начальника ЗМУ від 19.05.2015 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 8 липня 2015 року скасовано наказ начальника ГУМВС України в Запорізькій області № 183 о/с від 19.05.2015 р. про звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_5 та поновлено останню на службі в посаді інспектора штабу ЗМУ ГУМС України в Запорізькій області, зобовязано ГУМВС України в Запорізькій області сплатити ОСОБА_5 компенсацію за вимушений прогул з 20 травня 2015р. по день поновлення на службі, стягнуто з ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області на користь ОСОБА_5 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 20 травня 2015 року по 8 липня 2015 року в розмірі 2 925,36 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року вказана постанова залишена без змін.

Згідно з постановою державного виконавця ВП №48082622 від 5 серпня 2015 року закінчене виконавче провадження за виконавчим листом № 808/2795/15, виданим 08.07.2015 року Запорізьким окружним адміністративним судом в звязку із виконанням рішення суду.

Відповідно до довідки від 19.09.2016р. № 26/7-901 ОСОБА_5 було сплачено грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 2.05.2015р. по 8.07.2015р. в сумі 2925,36 грн.

Наказом ГУМВС України в Запорізькій області № 2405 від 22.07.2015р. призначено проведення службового розслідування щодо неправомірного звільнення ОСОБА_5

Встановлено, що під час звільнення ОСОБА_5 згідно з наказом № 185 о/с від 20.05.2015р. виконання обовязків начальника штабу ГУМВС в Запорізькій області було покладено на період з 15 травня 2015р. до 14 червня 2015р. на заступника начальника штабу полковника міліції ОСОБА_2

Висновком за матеріалами службового розслідування, проведеного за відомостями, викладеними у доповідній записці СЮЗ ГУМВС, встановлено, що неправомірне звільнення ОСОБА_5 відбулося через непередання ОСОБА_2 керівництву ГУМВС або скерування до УКЗ ГУМВС України в Запорізькій області рапорту останньої про відкликання попереднього рапорту про звільнення, внаслідок чого він не був розглянутий.

Відповідно до вказаного висновку наказом № 2993 ГУМВС України в Запорізькій області від 16.09.2015р. ОСОБА_2 було оголошено догану та знижено розмір премії за порушення службової дисципліни, вимог пп. 2.6.36, 2.10.7, 2.10.8 та 2.10.9 Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012р. № 747.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року визнано протиправним та скасовано наказ № 2993 ГУМВС України в Запорізькій області від 16.09.2015 року про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року вказана постанова була залишена без змін.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаними судовими рішеннями щодо спору між тими ж сторонами та з приводу тих же дій відповідача ОСОБА_2 у подіях звільнення ОСОБА_5 19.05.2016р., встановлено, що ОСОБА_2, виконуючи обовязки начальника штабу ГУМВС України в Запорізькій області - начальника чергової частини ГУМВС України в Запорізькій області не був відповідальним за реєстрацію кореспонденції та доповідь про її надходження керівництву.

Проте саме на цих підставах просив позивач стягнути з ОСОБА_2 як винної в незаконному звільненні ОСОБА_5 посадової особи в порядку регресу сплачене їй грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Між тим, вищенаведеними рішеннями адміністративних судів скасовано наказ про порушення службової дисципліни та вимог пп. 2.6.36, 2.10.7, 2.10.8 та 2.10.9 Інструкції з діловодства в системі МВС України, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012р. № 747, ОСОБА_2 щодо недоведення до відома керівництва ГУМВС рапорту ОСОБА_5 про відкликання попереднього рапорту про звільнення 19.05.2016р., що виключає покладення на нього відповідальності за незаконне звільнення останньої.

Суд першої інстанції ретельно дослідив обставини у цій справі, врахував встановлені іншими рішеннями судів преюдиційні факти, та постановив законне і обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі обставини та факти вже були предметом дослідження як у справах за адміністративними позовами ОСОБА_5 та ОСОБА_2, так і у цій справі в ході її розгляду судом першої інстанції, та підстав для переоцінки тих же доказів в бік їх тлумачення позивачем на користь своєї позиції щодо винуватості ОСОБА_2 у звільненні ОСОБА_5, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на вказане, апеляційний суд у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 3981, 382-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Запорізького міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2018р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_8