Провадження №2-н/523/802/18
СУДОВИЙ НАКАЗ
"21" листопада 2018 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Згідно із ч. 3 ст. 184 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Сторони мають неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини не надає.
Отже, є підстави для видачі судового наказу.
Керуючись ст.ст. 180-183, 191-192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 167,168 ЦПК України, - НАКАЗУЮ:
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3, ІНН НОМЕР_1 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 06 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_3, ІНН НОМЕР_1 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 176 гривень 20 копійок на користь держави.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць.
Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч.1 ст. 168 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів скасуванню не підлягає.
Згідно ч. 7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Після видачі судового наказу не пізніше наступного дня надіслати його копію боржникові копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.
Судовий наказ скасуванню не підлягає та набирає законної сили з моменту винесення.
Суддя