справа №500/6073/17
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Загальноосвітнього навчального закладу № 14 про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,
10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2018 року.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2017 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до Загальноосвітнього навчального закладу № 14 про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2018 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2017 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справи, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2017 року не переглядалась судом апеляційної інстанції, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу суду першої інстанції відсутні.
Водночас ОСОБА_1 просить скасувати Апеляційного суду Одеської області від 21 березня 2018 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.
Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2018 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1762,00 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 352,40 грн.
Заявник просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 136 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року) судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Враховуючи те, що заявником не додано доказів, які свідчать про те, що сума судового збору за подання та розгляд касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Водночас вказівка заявника у касаційній скарзі на Верховний Суд України є формальним недоліком і не є підставою для залишення касаційної скарги без руху, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, зокрема, доступу до суду.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393, 394 ЦПК України
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01 грудня 2017 рокувідмовити.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник