Провадження №2/193/284/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

01 червня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кащук Д.А.,

при секретарі: Ратушній В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України, без фіксування технічними засобами за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказують, що всічні 1994 року її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за домашньою угодою купівлі-продажу придбали у покійного нині ОСОБА_4 житловий будинок № 19 по вул. Молодіжній на ст. Лошкарівка Софіївського району Дніпропетровської області, який належав його покійній матері ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний житловий будинок вселились та стали постійно проживати до цього часу, вона та її сім'я яка складалась на той час з чоловіка ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_2. 12 січня 1994 року вона зареєструвалась в даному житловому будинку, зареєструвався також 12 вересня 1995 року і ОСОБА_6 з яким 13 липня 1996 року вона офіційно зареєструвала шлюб.

Зазначає, що оселившись в будинок вона з чоловіком ОСОБА_6, за власні кошти та власними силами зробили в ньому ремонт, відремонтували господарчі споруди. В подальшому вони завели власне господарство, розводили птицю та худобу, вирощували продукти харчування на присадибній ділянці домоволодіння, сплачували комунальні послуги. З 1994 року вони користуються електроенергією, за що сплачували і сплачують по цей час послуги за постачання електроенергії. 07 травня 2012 року вони провели та стали користуватись послугами газопостачання. За вказаною адресою 22 грудня 1996 року народився син ОСОБА_8, який виріс разом сестрою ОСОБА_7: Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2017 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_6 було розірвано.

Житловий будинок № 19 по вул. Молодіжна на ст. Лошкарівка Софіївського району відповідно технічного паспорта загальною площею 43,0 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м. Вартість домоволодіння відповідно звіту про незалежну оцінку вартості житлового будинку з надвірними забудовами, розташованого за адресою Софіївський район, ст. Лошкарівка, вул. Молодіжна, 19 від 17 квітня 2018 року, становить 41 065,00 гривень. Житловий будинок № 19 по вул. Молодіжна на ст.Лошкарівка, Софіївського району розташований на не приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0,10 га, що підтверджується копіями особових рахунків із погосподарських книг за період з 1996-2018 роки по ст. Лошкарівка Миколаївської сільської ради Софіївського району. Відповідно довідки ОКП «Софіївське БТІ» № 46 від 03 квітня 2018 року право власності на житловий будинок № 19 по вул. Молодіжна, (ОСОБА_9) на ст. Лошкарівка Софіївського району не зареєстровано.

Стверджує, що з моменту її вселення в будинок і до теперішнього часу вона є єдиною хто утримує домоволодіння у сфері свого фактичного впливу. Таким чином, з січня 1994 року по теперішній час, тобто на протязі часу що перевищує десять років, вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням № 19 по вул. Молодіжна (ОСОБА_9) на ст. Лошкарівка Софіївського району Дніпропетровської області, що відповідно до положення ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України свідчить про набуття мною права власності на цей об'єкт нерухомості, за набувальною давністю.

Вище вказані обставини, підтверджуються довідкою Миколаївської сільської ради Софіївського району, особовими рахунками із погосподарських книг за період з 1996 -2018 роки по ст. Лошкарівка Миколаївської сільської ради Софіївського району.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце була належним чином повідомлена, клопотань про відкладення справи не надходило.

Представник Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході судового розгляду справи встановлено, що з січня 1994 року позивач користувалася нежитловою будівлею, що розташована за адресою: вул. Молодіжна, буд.19, ст.Лошкарівка Софіївського району Дніпропетровської області, загальною площею 43,0 кв.м. Від того часу позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб.

Позивач звернулася в ФОП ОСОБА_10, де був зробблений звіт про оцінку майна, де оціночна (ринкова) вартість об'єкта оцінки для цілей оподаткування становить без ПДВ 41065,00 гривень.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановленоЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Судом враховуються положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертоїс татті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п.13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першоїстатті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжують відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, що розташований за адресою: вул.Молодіжна, буд.19 на ст.Лошкарівка, Софіївського району Дніпропетровської області, загальною площею 43.0 кв.м., суд вважає що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю за позивачем.

Керуючись ст.ст.212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.12,13,81,89,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: вул.Молодіжна, 19 на ст.Лошкарівка Софіївського району Дніпропетровської області, загальною площею 43,0 кв.м., вартістю 41065 грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.А. Кащук