21.05.2018 Суддя Попова В. О.
Справа № 644/3002/18
Провадження № 6/644/63/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Попової В.О.

за участю секретаря судового засідання - Дашкової К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про видачу вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, не зареєстровано ним на праві власності , -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області звернувся до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні в Міжрайонному відділі ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2033/2-151/11, виданого 17.07.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Укрсиббанка заборгованості у розмірі 360 919,97 грн. 05.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом. Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.07.2008 року, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі за №7217 та в електронному реєстрі прав на нерухоме майно від 02.07.2008 р. (номер правочину 2994403), ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 квартиру №АДРЕСА_1. Просить суд вирішити питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , а саме на квартиру №АДРЕСА_1, яку не зареєстровано за останнім у встановленому Законом порядку.

Представник МВДВС державний виконавець Пересічанська Я.В., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не зявилась, надавши клопотання про розгляд подання за її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами , що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.07.2008р., посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 02.07.2008р., зареєстровано в реєстрі за № 7217, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 квартиру №АДРЕСА_1.

Цього ж дня 02.07.2008, між АКІБ «УкрСиббанк» - Іпотекодержатель, та ОСОБА_2 Іпотекодавець, було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 02.07.2008р., зареєстровано в реєстрі за № 7218, відповідно до якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту №0, таке майно - квартиру№АДРЕСА_1 (далі Предмет іпотеки), що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 02.07.2008р., зареєстровано в реєстрі за № 7217, яке є предметом іпотеки.

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору ОСОБА_2 є власником Предмету іпотеки - квартиру №АДРЕСА_1

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харковаи (справа № 2033/2-151/11) стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКІБ « Укрсиббанка» заборгованість у розмірі 360 919,97 грн.

17.07.2012 року Фрунзенським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованості у розмірі 360919,97 грн.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 від 05.01.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

За даними інформаційної довідки, сформованої на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, квартира №АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, Р№4732, 09.11.2007, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 Вказане нерухоме майно знаходиться під обтяженням на підставі іпотечного договору від 02.07.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Отже, відповідно до даних вказаної вище інформаційної довідки відсутній запис щодо належності на праві власності ОСОБА_2 нерухомого майна - квартири №АДРЕСА_1, на яке просить звернути стягнення державний виконавець, тобто ОСОБА_2 після укладення правочинів із купівлі-продажу та Іпотечного договору не зареєстрував у встановленому законом порядку Предмет іпотеки.

За даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно власником цього майна є ОСОБА_4 .

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно

За приписами ч. 1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч. 4 та 7 статті 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Державний виконавець у своєму поданні ставить питання про звернення стягнення на квартиру №АДРЕСА_1, яка не зареєстрована у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_2

За змістом ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Дане положення кореспондується із абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону «України» Про виконавче провадження», згідно із яким, у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

У даному випадку право власності на квартиру №АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку зареєстровано за ОСОБА_4, тобто державний виконавець звертаючись до суду із відповідною заявою помилково ототожнив правові ознаки нерухомого майна, належного боржнику: «право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку» та «зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстровано в установленому законом порядку та відсутній запис щодо його належності боржнику». Тобто , в даному випадку нерухоме майно - квартира №АДРЕСА_1, зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_4, що виключає таке майно з кола обєктів, належних до предмету процесуальної дії державного виконавця в межах вирішення питання про виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Виконавець не позбавлений можливості звернути стягнення на нерухоме майно боржника, що перебуває в інших осіб, з метою задоволення вимог Іпотекодержателя на підставі виконавчого листа. Також держаним виконавцем не долучено до заяви доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчого листа у передбачений законом спосіб, а матеріали подання не містять відомостей стосовно того, що боржнику ОСОБА_2 відомо про існування виконавчого листа, про наявність відкритого виконавчого провадження, тощо. В поданні державний виконавець зазначає, що боржник постанову про відкриття виконавчого провадження отримав, посилаючись на відмітку на постанові державного виконавця. Проте, з долученої до подання копії постанови про відкриття виконавчого провадження жодних відміток не вбачається.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головноготериторіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, не зареєстровано ним на праві власності - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається

протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.05.2018 року.

Суддя Попова В.О.