РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18671/17

пр. № 2/759/3086/18

18 травня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

з участю секретаря - Медвідчук В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за основним позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

та зустрічним позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд -

КЕРУЮЧИСЬ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 18000 грн. 00 коп. щомісячно з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з 08.12.2017 р., стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 03 жовтня 2003 р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з №1464. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_7. З 30.06.2015 р. вона - позивач звільнилась з роботи і присвятила весь свій час родині та дитині, займалась хатньою роботу, облаштуванням побуту та заміською садибою. В листопаді 2017 р. відповідач залишив родину і почав проживати окремо. В добровільному порядку коштів на утримання дитини в тому розмірі який зазвичай родиною витрачався на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач має достатній дохід для того щоб утримувати не тільки сина а і дружину, яка залишила роботу заради родини і на даний час не може в терміновому порядку знайти роботу і отримувати власний дохід, тому просила стягнути з відповідача на її - позивача утримання кошти в розмірі 4000 грн. Вказувала, що спільний з відповідачем син ОСОБА_7 відвідує позашкільні зайняття, займається музикою та в спортивній секції тхеквондо, які вимагають додаткових витрат. Також дитина регулярно проходить огляду в медичній клініці «Борис» та «Новий зір» та звикла до визначеного раніше способу життя, харчування, одягу, витрат. Враховуючи наведене просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 18000 грн. Посилаючись на ст.ст.75, 77, 79, 80, 81, 180-182, 184, 191 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу зареєстрованому між сторонами 03 жовтня 2003 р. в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з №1464.

В обґрунтування заявлених вимог зустрічного позову ОСОБА_5 вказував на те, що 03 жовтня 2003 р. він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з №1464. Сторони мають спільного сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказував на те, що з 2015 р. з часу коли ОСОБА_1 залишила роботу вона практично постійно перебувала в заміському будинку, зрідка приїжджаючи до Києва, що призвело до порушення стосунків та відносин між ними, втрати почуттів, порозуміння. З листопада 2017 р. сторони проживають окремо, Примирення не є можливим, тому просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач за основним позовом в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги основного позову та визнала вимоги зустрічного позову, вказувала на те, що відповідач має достатній дохід для того щоб утримувати її та сина, однак з часу коли вони почали мешкати окремо відповідач надає на утримання дитини тільки по 1000 грн. щомісячно, хоча вказаної суми жодним чином не вистачає для утримання дитини. Зазначала, що за час перебування в шлюбі ними набуто багато спільного майна, дорогий автомобіль, нерухомість, що свідчить про те, що відповідач має достатній дохід для сплати аліментів на утримання її та дитини. Вказувала щодо вимог зустрічного позову, що з листопада 2017 р. вони з ОСОБА_5 проживають окремо, у чоловіка з'явилась інша жінка. Вважала що примирення між ними не є можливим, просила після розірвання шлюбу прізвище їй залишити «ОСОБА_1».

Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги основного позову та просили їх задовольнити вказуючи на обставини викладені в позовній заяві, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечували.

Відповідач в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав та просив їх задовольнити, вказував, що примирення між ним та дружиною не є можливим, дійсно з листопада 2017 р. вони з дружиною проживають окремо, щодо вимог основного позову заперечував, вказував на те, що на даний час він отримує заробітну плату в середньому 4000 грн. щомісячно, інші доходи є мінливими, тому сплачувати аліменти в розмірі про який просить ОСОБА_1 він змоги немає. Щодо аліментів на утримання дружини заперечував в повному обсязі, вказуючи на те, що дружина є працездатною, здоровою особою, яка в змозі самостійно працювати і отримувати дохід. Також зазначав, що він в повному обсязі сплачує витрати по квартирі в якій проживає позивач з дитиною.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримала та просила їх задовольнити, в задоволенні вимог основного позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини вважала за необхідне відмовити, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково в розмірі ј частини від заробітку ОСОБА_5

Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 03 жовтня 2003 р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстровано в Відділі реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено а/з №1464. ( а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_7. ( а.с. 13).

Відповідно до наданої суду трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з 30.06.2015 р. не працює ( а.с.14-16).

Як вбачається з матеріалів справи 23 січня 2007 р. на ім'я ОСОБА_5 придбано автомобіль «Mitsubishi outlander» за 216771 грн. ( а.с. 19).

Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2006 р. є власником земельної ділянки 3,4498 га в межах Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області ( а.с. 21, 22).

Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 28.12.2006 р. є власником земельної ділянки 3,4498 га в межах Качалівської сільської ради Бородянського району Київської області ( а.с. 23,24).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2003 р. ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 25).

Згідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2007 р. є власником земельної ділянки 0,1253 га по АДРЕСА_2 ( а.с. 26,27).

Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_5 є засновником ТОВ «Проммнталсервісгруп» ( а.с. 29-31), співзасновником ТОВ «Охоронна фірма «Патріот» ( а.с. 32-34).

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем в квартирі АДРЕСА_1.

Як вбачається з наданих суду дипломів дитина відвідує спортивні заняття в секції «Тхеквондо», має численні нагороди з вказаного виду спорту ( а.с. 35-38), а також відвідує музичні заняття з класу «Скрипки» також має численні нагороди ( а.с. 39-40).

Відповідно до довідки СШ №76 ім.О.Гончара ОСОБА_7 навчається в вказаній спеціалізованій школі ( а.с. 41) відносно учня надана характеристика ( а.с. 42).

Відповідно до наданих медичних довідок, дитина отримувала медичну допомогу в ТОВ «Новий зір» та ТОВ «Борис» ( а.с. 43-47).

Відповідно до довідки ТОВ «Промметалсервісгруп» від 14.02.2018 р. заробітна плата ОСОБА_5 складає 3622 грн. 50 коп. ( а.с. 97).

Також відповідачем ОСОБА_5 суду надано дублікати квитанції щодо оплати ним квартирної плати та плати за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 та перерахування коштів в добровільному порядку на утримання дитини ( а.с. 114-151, 161-167).

Позивачем на обґрунтування пояснень щодо наявності у відповідача коштів та майна серед іншого надано квитанції на придбання будівельних матеріалів, техніки ( а.с. 169- 218).

Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач який є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 проживає окремо від дитини та позивача, кошти на утримання дитина надає в не достатньому для повноцінного існування, утримання та розвитку дитини, посилання позивача на те, що на утримання дитини слід стягнути з відповідача аліменти в розмірі 18000 грн. суд не вважає в достатній мірі обґрунтованими, оскільки, дійсно як вбачається з матеріалів справи дитина відвідує додаткові заняття з тхеквондо, класу скрипки в музичній школі, однак вказані витрати не можна в повній мірі віднести до витрат які охоплюються поняттям аліментів, вказані витрати в розумінні ст.185 СК України є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 4000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки вказана сума в змозі в достатній мірі забезпечити нормальний рівень для проживання та розвитку дитини відповідного віку.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Оскільки позов про стягнення аліментів пред'явлено до суду 08 грудня 2017 р. то стягнення аліментів слід розпочати з даного часу.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 4000 грн. суд вважає доцільним зазначити наступне.

Дійсно відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Однак, ч.2 та ч.3 ст. 75 СК України визначає перелік категорій осіб які потребують утримання, як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 до жодної з даних категорій не відноситься.

Враховуючи наведене суд не вбачає жодних підстав для задоволення вимог в цій частині.

Щодо заявлених вимог зустрічного позову про розірвання шлюбу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, з листопада 2017 р. сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, спільного бюджету не мають, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відносно вимог позивача про стягнення на її користь витрат за надання правової допомоги в розмірі 4000 грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову до цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, що надала правову допомогу, у судовому засіданні. під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді.

Стаття 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належить, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правничою допомогою адвоката , несуть ; сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2017 р. укладено договір між ЮК «Лексикон» та ОСОБА_1 відповідно до даного договору адвокатські послуги складаються з вивчення матеріалів справи, підготовка подання адвокатських запитів, підготовка позовної заяви, участь у судових засіданнях, надання консультацій за вимогою позивача.

Однак, з даного договору не вбачається вартість наданих позивачу послуг, а крім того суду не надано жодних доказів що позивачем вказані витрати понесені.

Виходячи із принципу змагальності сторін закріпленому у ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а тому суд вважає, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги в цій частині до відповідача.

Таким чином, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ЦПК України, ст. 21, 105, 112, 180-183, 185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4, 10, 76, 141, 264-265, 268, 273, 365 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Основний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 ( чотири ) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 08 грудня 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 03 жовтня 2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 1464 - розірвати.

Прізвище відповідача за зустрічним позовом після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя І.В.П'ятничук