№2-зз/263/10/2018
№263/2899/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2015 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування арешту з квартири №АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є спадкоємцем квартири №АДРЕСА_1 за заповітом бабусі ОСОБА_2 посвідченим державним нотаріусом Третьої маріупольської державної нотаріальної контори 13.06.2008 року. 29 травня 2013 року ОСОБА_2 померла. Після її смерті він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво видано не було, оскільки на вказану квартиру накладений арешт ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя. В подальшому ним було зясовано, що між його родичами були судові спори, у звязку із чим був накладений арешт, який був скасований, але не знятий у реєстрі. На підставі викладеного, просить зняти арешт накладений судом, оскільки всі особи в яких були судові спори вже давно померли, а він є спадкоємцем та це зачіпає його права, як власника житла.

Заявник надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.

Згідно договору дарування квартири від 29 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 квартиру №АДРЕСА_1, що зареєстровано в реєстрі за №1241.

Згідно реєстраційного посвідчення виданого МКП Маріупольське БТІ, власником квартири №АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (реєстровий №36960 від 29.05.2002 року).

Згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.03.2018 №2445002, вбачається, що на квартиру №АДРЕСА_1 накладений арешт на підставі повідомлення Жовтневого районного суду міста Маріуполя (14.08.2002 року, Нарсуд Жовтневого району міста Маріуполя, Сорока). Власником зазначено ОСОБА_5.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 05 серпня 2002 року (суддя Сорока Г.П. справа №2-4151/02) справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання права власності на Ѕ частину квартири закрито. Вжиті судом заходи по забезпеченню позову згідно ухвали суду від 15.07.2002 року про заборону проводити будь-які дії, направлені на відчуження квартири №АДРЕСА_2, скасовано, знято арешт з вищевказаної квартири, належної ОСОБА_5 (ОСОБА_7Д.).

Відповідно до заповіту від 13 червня 2008 року, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_2 на випадок її смерті розпорядилася: належну їй квартиру №АДРЕСА_1 заповідає ОСОБА_8.

ОСОБА_2 померла 29 травня 2013 року в місті Маріуполі Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 І-НО №707150 від 30 травня 2013 року, актовий запис №660 від 30 травня 2013 року, зареєстрований Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до листа Третьої маріупольської державної нотаріальної контори №1085/01-16 від 10.04.2018 року вбачається, що в їх провадженні перебуває спадкова справа №752/2013 до майна померлої 29 травня 2013 року ОСОБА_2. 29 листопада 2013 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом, звернувся онук померлої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка залишила заповіт на його імя на квартиру №АДРЕСА_1. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру не видано.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.4 ст.158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Таким чином, з наданих документів вбачається, що 15 липня 2002 року (повідомлення від 14.08.2002 року) Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області був накладений арешт на квартиру №АДРЕСА_1, спадкоємцем якої є ОСОБА_1.

Оскільки заявник, як фактичний власник нерухомого майна, звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову, тому арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.07.2002 року (повідомлення б/н, 14.08.2002 року) на квартиру №АДРЕСА_1, підлягає скасуванню, до того ж він був скасований при розгляді цивільної справи ухвалою суду від 05.08.2002 року, яка не направлялася для виконання.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. ст.ст.13, 81, 158, 247 ч.2, 263 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна, задовольнити.

Зняти арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15.07.2002 року (повідомлення б/н, 14.08.2002 року), з квартири №АДРЕСА_1, яка належить померлій 29 травня 2013 року ОСОБА_2, яку остання заповіла онуку ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Копії ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Юридичного департаменту Маріупольської міської ради (пр. Миру, 114, м. Маріуполь, 87500), Третій маріупольській державній нотаріальній конторі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.О. Ковтуненко