Провадження №6/760/202/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Кушнір С.І.,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_2 про оплату вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету про визнання незаконним розпорядження, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 р позивач звернувся до суду з заявою про стягнення з Національного авіаційного університету середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 про поновлення на роботі за період з 17.02.2017 по 26 травня 2017 з розрахунку шестиденного робочого тижня за 78 робочих днів, посилаючись на ті підстави, що відповідач вчасно рішення суду не виконав, наказ про поновлення на роботі був датований 09.03.2017 року, тільки 26.05.2017 року допустили на територію НАУ та надали наказ про поновлення на роботі.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, та зазначив, що 26.05.2017 року на підстав наказу від 09.03.2017 року ОСОБА_2 було поновлено на роботі в НАУ, де він продовжував працювати до 28.09.2017 року. Кінцевий розрахунок по звільненню ОСОБА_2 було проведено 30.10.2017 року і тільки тоді ОСОБА_2 дізнався про порушення його прав та звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва з позовом про стягнення з НАУ середнього заробітку у зв»язку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі. Після отримання 26.02.2018 року ухвали Дніпровського районного суду м.Києва, 28.02.2018 року звернувся до Солом»янського районного суду м.Києва з заявою про стягнення з Національного авіаційного університету середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення.

Представник відповідача подав відзив на заяву в якому зазначив, що 07.03.2017 року НАУ отримало постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 року та на виконання зазначеної постанови 09.03.2017 року було видано наказ про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання, рішення суду виконано у повному обсязі. Позивач звернувся до суду всупереч приписам ст.257, 261 ЦК України лише 18.02.2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

Суд дослідивши матеріали справи, заяву, вислухавши думку сторін по справі прийшов до наступного висновку.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету про визнання незаконним розпорядження, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнено частково, визнанонезаконним п.1 розпорядження проректора з корпоративного управління № 79/роз від 09.08.2016 року «Про посилення контролю за трудовою дисципліною (розпорядком робочого дня), поновлено ОСОБА_2 на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання Національного авіаційного університету з 10 серпня 2016 року, стягнуто з Національного авіаційного університету () на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу 64617 (шістдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн.96 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_2та стягнення з Національного авіаційного університету, (), на користь ОСОБА_2 середнього заробітку в розмірі 9231 (дев`ять тисяч двісті тридцять одна) тис.14 коп. підлягає внегайному виконанню.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.05.2017 апеляційну скаргу представника Національного авіаційного університету та ОСОБА_2 відхилено, рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 28.02.2017 за виконавчим листом №760/15265/16-ц виданим 28.02.2017 відкрито виконавче провадження №53501748 державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києв ГТУЮ у м. Києві про поновлення на роботі ОСОБА_2 на посаді та надано строк 3 робочих дні для виконання рішення суду.

Національний авіаційний університет 07.03.2017 року отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2017 року.

Наказом № 331/к від 09.03.2017 року ОСОБА_2 поновлений на посаді заступника директора Навчально-наукового інституту заочного та дистанційного навчання з 10.08.2016 року.

Листом від 09.03.2017 року № 01.01/39 НАУ повідомила ОСОБА_2 про поновлення на посаді та про необхідність терміново зв»явитись до відділу управління персоналом. 09.03.2017 року лист направлено рекомендованим поштовим відправленням на адресу позивача, лист повернувся за закінченням терміну зберігання.

З наказом № 331/к від 09.03.2017 року ОСОБА_2 ознайомлений 26.05.2017 року, про що свідчить підпис на копії наказу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов'язків.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 01.07.2015 у справі № 6-435цс15, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Проте, відповідачем рішення суду в частині негайного поновлення позивача на роботі вчасно виконано не було.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вказана норма не містить жодних виключень та не передбачає звільнення власника чи уповноваженого ним органа від оплати середнього заробітку за час невиконання судового рішення про поновлення на роботі за відсутності вини власника у такій затримці. Необхідне встановлення самого факту невидачі наказу про поновлення на роботі за наявності рішення суду та вимоги державного виконавця.

Встановлено, що наказом НАУ від 09.03.2017 № 331/к, на виконання рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 16.02.2017 ОСОБА_2 поновлено на роботі.

Однак, в порушення вимог ст. 236 КЗпП України, позивачу не виплачено середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 17.02.2017 по 09.03.2017.

Згідно порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, при обчислені середньої заробітної плати включаються як основна заробітна плата, так і доплати і надбавки, виробничі премії.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пукнтом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Ухвалюючи рішення про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом встановлено, що відповідно до довідки про середню заробітну плату (дохід), заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували дню звільнення (червень, липень 2016 року) становила 20070,60 грн. (8804,80 грн. +11265,80 грн.). Загальна кількість відпрацьованих днів за червень, липень 2016 року становила 41 день. Відтак, середньоденна заробітна плата позивача становила 489,53 грн. (а.с.71 т.1, а.с.12, т.2).

Період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі становить з 17.02.2017 по 09.03.2017 (день поновлення на роботі).

Отже, середній заробіток за час затримки виконання рішення суду становить: 6363,89 грн. = (13 робочих днів х 489,53 грн.)

Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

Отже, відповідач помилково вважає, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, між сторонами виникли правовідносини з приводу невиконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.ст.ст. 12, 19, 81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.233, 235, 236 КЗпП України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про оплату вимушеного прогулу за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі по цивільній справі запозовом ОСОБА_2 до Національного авіаційного університету про визнання незаконним розпорядження, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Національного авіаційного університету (, місцезнаходження: м.Київ, проспект Космонавта Комарова, 1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 16.02.2017 про поновлення на роботі за період з 17.02.2017 по 08.03.2017 у розмірі 6363 (шість тисяч триста шістдесят три) грн. 89 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчння строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: С.І.Кушнір