У х в а л а

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 712/2008/17

провадження № 61- 3968 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересована особа - Міністерство соціальної політики України,

заінтересована особа - Російська Федерація,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 26 червня 2017 року у складі судді Романенко В. А. та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Фетісової Т. Л., Василенко Л. І., Бородійчука В. Г.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заява мотивована тим, що вона була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1. Унаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася у лютому 2014 року, вона у листопаді 2014 року була вимушена залишити окуповану частину території Донецької області та переселитись у м. Черкаси Черкаської області. Такими діями Російської Федерації щодо України, а саме збройною окупацією Донецької області порушено її громадянські права і свободи, вона втратила житло, вільне спілкування з друзями та родичами, налагоджений побут.

Встановлення юридичного факту - вимушеного переселення з окупованої території України задля уникнення загрози життю, здоров'ю, свободи, особистих прав на свободу пересування, вираження думки, майнових прав, прав на судовий захист на окупованій території саме у результаті збройної агресії Російської Федерації породжуватиме для неї юридичні наслідки - визначення її статусу, як особи, що перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, та сприяє виникненню у заявника прав та обов'язків, передбачених її нормами, іншими нормами національного та міжнародного права.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 червня 2017 року заяву ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт збройної агресії проти держави України встановлюється уповноваженими відповідно до Конституції України органами державної влади, оскільки стосується виконання імперативних повноважень органами державної влади у політичній сфері. Факт збройної агресії Російської Федерації проти України є загальновідомими та підтверджуються відповідними правовими актами, тому не потребують судового підтвердження. Крім того, Конвенція про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року не пов'язує застосування її норм щодо конкретної особи із встановленням судом фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 26 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що право на життя і безпеку та захист такого права, є абсолютним правом і обов'язком держави України та не може залежати від встановлення юридичного факту, підтвердження його наявності або відсутності.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким їх заяву задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що до юрисдикції судів належить вирішення всіх правових питань, у тому числі, які виникають у зв'язку зі збройною агресією інших держав щодо України. Юридичний факт, який вона просить встановити, має індивідуальний характер та стосується виключно заявника. Заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, подано до суду у порядку окремого провадження для визначення її статусу як жертв міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов'язків, у тому числі щодо отримання нею відповідної допомоги. Законодавством іншого позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв'язку між переселенням із зони проведення бойових дій на сході України та військовою агресією Російської Федерації не визначено.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно із пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 26 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2017 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б.І. Гулько

Д. Д. Луспеник