Дата документу 18.05.2018
Справа № 320/2188/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій 26.06.2017 ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.1994, зареєстрованого в КП «Мелітопольське МБТІ» під реєстровим № 119 від 14.02.1994, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не зявилася, однак його представник надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність у звязку з відсутністю заперечень на предмет позову.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Батьками позивачки є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖС № 273243 наявна в матеріалах справи /а.с.5/.

Зміна прізвища позивачки обумовлена її вступом в офіційні шлюби:

- 16.09.2006 з ОСОБА_6, який розірвано відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2012 /а.с.7/.

- 06.02.2016 з ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 168828 від 06.02.2016 /а.с.8/.

Батьками батька позивачки ОСОБА_4 були ОСОБА_8 та ОСОБА_3, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 01.02.2018 /а.с.9/. ОСОБА_8 помер.

ОСОБА_3, проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом приватизації стала власницею вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.02.1994, зареєстрованого в КП Мелітопольське МБТІ» під реєстровим № 119 від 14.02.1994, що підтверджується довідкою КП «Мелітопольське МБТІ» № 276 від 17.02.2018 та відповідною копією /а.с.14-15/.

Батько позивачки ОСОБА_4 помер 21.07.1999, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 117241, актовий запис № 1282 /а.с.10/.

26.06.2017 бабуся позивачки ОСОБА_3, перебуваючи з лютого 2017 в КУ «Михайлівський психоневрологічний інтернат» ЗОР, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 406662, актовий запис № 27 /а.с.11/.

В передбачений 6-місячний строк позивачка звернулась до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3, так як зазначає, що після померлого батька ОСОБА_4, вона по праву представлення є єдиною спадкоємицею І черги за законом після смерті бабусі ОСОБА_3

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру позивачці було відмовлено у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, про що свідчить копія постанови про відмову у чиненні нотаріальної дії № 201/02-31 від 14.03.2018 /а.с.13/.

З метою перевірки вказаних обставин та наявності правових підстав визнання за позивачкою права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, судом за клопотанням позивачки витребувані відомості з Михайлівської державної нотаріальної контори.

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, інших спадкоємців на спадкове майно, що належало ОСОБА_3, не має.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, має подати до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України.

У відповідності з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнями учасників справи, їхніх представників.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та під час судового розгляду зібрано достатньо доказів, які вказують, що позивачка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлій 26.06.2017 ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 12, 82, 89, 141, 247 ч. 2, 263-265, 354 України, ст.ст. 1262, 1268, 1269 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_3, яка померла 26 червня 2017 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя: