Провадження №2/639/34/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

при секретарі Кричевської В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Відділ містобудування та архітектури Харківського району, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Харківського району»; ОСОБА_2 регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру»; Садівниче товариство «Чорнобилець»; ОСОБА_3; ОСОБА_4; Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр»; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19; ОСОБА_20; ОСОБА_21; ОСОБА_22; ОСОБА_23; ОСОБА_24; ОСОБА_25; ОСОБА_26; ОСОБА_27; ОСОБА_28; ОСОБА_29; ОСОБА_30; ОСОБА_31; ОСОБА_32; ОСОБА_33 Борисівна; ОСОБА_34; ОСОБА_35; ОСОБА_36; ОСОБА_37 про визнання незаконними дій та скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова знаходиться вищезазначена цивільна справа.

23 липня 2018 року від представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» до суду надійшла заява про закриття провадження по вищезазначеній цивільній справі оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач оспорює у судовому порядку розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1352 від 06.07.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно до додатку до вказаного вище розпорядження.

У судових засіданнях позивач обґрунтував позов з підстав недотримання процедури і правильності прийняття рішення ОСОБА_2 районної державної адміністрацією, тобто предметом спору є рішення субєкта владних повноважень. Позивач не зміг обґрунтувати причину звернення до суду в частині права, що, на його думку було порушено.

У даній справі позивач є фізичною особою, а відповідач - ОСОБА_2 районна державна адміністрація, яка виступає субєктом владних повноважень, розпорядження якого оскаржується у судовому порядку.

Привівши аналіз вимог ч. ч.1,2 ст. 2, ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 19 ЦПК України та ч.1 ст. 2,ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 19 КАС України, постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року, Пленуму Верховного суду від 16.04.2004 року, представник третьої особи, зробив висновок, що спір між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 районною державної адміністрацією має публічно-правовий характер, а тому не є підсудним суду цивільної юрисдикції.

23 липня 2018 року від представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» до суду надійшла заява про закриття провадження по вищезазначеній цивільній справі оскільки є такі, що набрали законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В обґрунтування заяви представник третьої особи посилається на те, що позивач ОСОБА_1 звертався до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду по справі № 639/11226/13-а із позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, треті особи, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр», в якій просив суд:

- визнати дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_31, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_5, ОСОБА_32, ОСОБА_29;

- скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації за № 1352 від 06.07.2007року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_31, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_5, ОСОБА_32, ОСОБА_29;

- визнати протиправними та незаконними дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо передачі у власність земельних ділянок гр. ОСОБА_31, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_5, ОСОБА_32, ОСОБА_29; скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації за № 1588 від 01.08.2007року "Про передачу у власність земельних ділянок в частині передачі земельних ділянок гр. ОСОБА_31, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_5, ОСОБА_32, ОСОБА_29

Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року провадження у вказаній адміністративній справі було закрито.

Так, на думку представника третьої особи, провадження у цивільній справі №639/10018/15-ц, яка перебуває в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова також підлягає закриттю, оскільки є така що набрала законної сили ухвала про закриття провадження у справі, ухвалена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих саме підстав.

27 липня 2018 року від представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» надійшла до суду заява про закриття провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору.

В обґрунтування заяви зазначено, що у попередніх судових засіданнях позивач ОСОБА_1 не зміг чітко визначити та обґрунтувати предмет спору. Окрім того, у позовній заяві зміст позовних вимог не зазначений, тобто не охарактеризовано порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси за захистом яким особа звертається до суду у встановленому законодавством порядку.

Отже, на думку представника третьої особи, відсутній предмет спору, у звязку з чим вирішення по суті неможливе.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення вказаних клопотань заперечував в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_38 надала суду письмові заперечення щодо клопотань 3-тьої особи про закриття провадження у справі. В підготовче судове засідання представник позивача не зявилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала заяву з проханням провести судове засідання у її відсутність.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» - ОСОБА_39, в підготовчому судовому засіданні заявлені ним клопотання підтримав, просив суд їх задовольнити. В подальшому даний представник в підготовче судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав заяву з проханням судове засідання провести у його відсутність.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник 3-тьої особи садівничого товариства «Чорнобилець» - ОСОБА_40 в підготовчому судовому засіданні проти задоволенні клопотань про закриття провадження у справі заперечували.

Відповідач та інші треті особи в підготовче судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши думку позивача ОСОБА_1, 3-тіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_3, представника 3-тьої особи садівничого товариства «Чорнобилець» ОСОБА_41, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просить суд:

- визнати незаконними дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1352 від 06.07.2007 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень; визнати незаконними дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1588 від 01.08.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині передачі земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень.

Як вбачається з позову, спірні земельні ділянки знаходяться на території Садівничого товариства «Чорнобилець», та належать ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право користування землею серія Б за №073096, виданого Пісочинським відділенням «Рада Чорнобилець».

Згідно державного акту на право приватної власності на землю на спірні земельні ділянки вже видані державні акти на імя ОСОБА_3 30.12.1999 року серія ХР 25-00-96486, ОСОБА_42 від 12.07.1996 року серія ХР 25-00-361-2, ОСОБА_4 від 29.03.1996 року серія ХР 25-0035809.

Отже, предметом розгляду даної позовної заяви є визнання незаконними дій та скасування розпоряджень, які стосуються нерухомого майна земельних ділянок, які знаходяться на території Садівничого товариства «Чорнобилець», тобто це спір з приводу прийняття субєктом владних повноважень розпорядження про набуття фізичною особою права користування на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» зазначив, що поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч.1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на те, що спірні правовідносини мають майновий характер та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядження третіми особами власним майном, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16 та від 11 квітня 2017 року у справі № 808/2298/15.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження по цивільній справі №639/10018/15-ц оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає задоволенню.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З матеріалів, що були додані представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» до його заяви про закриття провадження у справі вбачається, що в провадженні ОСОБА_2 окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 639/11226/13-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Харківської області, треті особи ОСОБА_31, ОСОБА_43, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_44, ОСОБА_32, ОСОБА_29, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрскладбуд-Центр" , Садівниче товариство «Чорнобилець» за участю Прокуратури Харківської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання недійсними актів.

Ухвалою ОСОБА_2 окружного адміністративного суду від 30 липня 2015 року провадження у вказаній адміністративній справі було закрито. (а.с. 208-212)

Постановляючи вищезазначену ухвалу, ОСОБА_2 окружний адміністративний суд, в резолютивній частині ухвали, розяснив позивачу, що зазначений позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 і звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою, яка на теперішній час розглядається.

Отже, враховуючи те, що ухвала про закриття провадження була постановлена ОСОБА_2 окружний адміністративний суд, в порядку розгляду адміністративної справи позивача, а наразі справа розглядається в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що вимоги п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в даному випадку застосуванню не підлягають, а тому у задоволенні заяви представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження по вищезазначеній цивільній справі оскільки є такі, що набрали законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав слід відмовити.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд:

- визнати незаконними дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1352 від 06.07.2007 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам згідно додатку до розпоряджень; визнати незаконними дії ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо передачі у власність земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень;

- скасувати розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №1588 від 01.08.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок» в частині передачі земельних ділянок громадянам згідно додатку до розпоряджень.

Тобто, суд приходить до висновку, що предметом даного позову є визнання незаконними дій та скасування розпоряджень. Вказаний предмет є способом захисту прав, як то передбачено положеннями ст. 16 ЦК України, а отже у задоволенні заяви представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору також слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 255 ЦПК України, ст. ст. 2, 4, 19 КАС України, ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв представника третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр» про закриття провадження у цивільній справі №639/10018/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору: Відділ містобудування та архітектури Харківського району, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Харківського району»; ОСОБА_2 регіональна філія «Центр Державного земельного кадастру»; Садівниче товариство «Чорнобилець»; ОСОБА_3; ОСОБА_4; Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрскладбуд-Центр»; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19; ОСОБА_20; ОСОБА_21; ОСОБА_22; ОСОБА_23; ОСОБА_24; ОСОБА_25; ОСОБА_26; ОСОБА_27; ОСОБА_28; ОСОБА_29; ОСОБА_30; ОСОБА_31; ОСОБА_32; ОСОБА_33; ОСОБА_34; ОСОБА_35; ОСОБА_36; ОСОБА_37 про визнання незаконними дій та скасування розпоряджень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Труханович