Справа № 694/220/18
провадження № 2/694/180/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.05.2018 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області в особі свого представника звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, не забезпечують її повноцінним харчуванням та лікуванням, не цікавляться життям та здоров'ям дитини, її фізичним та духовним розвитком, зловживають спиртними напоями, ведуть асоціальний спосіб життя, не працюють, конфліктують між собою. 26.02.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітньої дитини.

У судове засідання представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Сабадир Л.С. не з"явилася. Через канцелярію суду за надійшла до суду заява про розгляду справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про день,час та місце розгляду справи повідомлений за адресою, що зареєстрована у встановленому законом порядку. До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «За закінченням встановленого строку зберігання». Відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву. Однак, у зазначений строк відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тому відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про місце і час його проведення повідомлялася завчасно, про що в матеріалах справи мається підтвердження, повідомлення на ім»я відповідача про виклик в судове засідання, призначене на 18.05.2018 року, яке повернуто до суду відділенням Укрпошти з відміткою про вручення судової повістки. Відповідачці надавався строк для подання відзиву на позов та направлення його позивачу. Клопотання про відкладення судового засідання або проведення без її участі від відповідача до суду не надходило, відзиву на позов у встановлений судом строк не подано.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Звенигородської РДА Жмурко О.С. в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про проведення судового розгляду без участі представника, просить позов задовольнити.

Зі згоди позивачки, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.

У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

З огляду на викладене, перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії рішення (заочного) Звенигородського районного суду від 19.06.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 жовтня 2010 року у Стецівській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис №2 - розірвано (а.с.6).

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Стецівської сільської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1 та має такий склад сім»ї: цивільний чоловік - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Відповідачі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу не піклувалися про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечували необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно вплинуло на його фізичний розвиток як складову виховання. З 2014 року сім»я перебуває на контролі виконавчого комітету сільської ради, як проблемна, батьки зловживали алкоголем, конфліктували між собою в присутності дитини. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишали дім та дитину без нагляду, вели і ведуть аморальний спосіб життя.

З 11.07.2016 року дитина ОСОБА_3 перебуває на обліку дітей, які потрапили в складні життєві обставини, в зв»язку зі злісним ухилянням батьків від виконання батьківських обов»язків, що підтверджується повідомленням виконавчого комітету Стецівської сільської ради про отримання дитиною травми внаслідок недбалого ставлення до дитини (а.с.12) та актом обстеження житлово-побутових умов від 30.06.2016 року (а.с.13).

Розпорядженням Звенигородської РДА від 04.08.2016 року №118, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 влаштовано на повне державне утримання до Комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради (а.с.17), де він перебуває по даний час. Протягом останніх шести місяців батьки до дитини не з»являлися, не цікавились його життям, розвитком та здоров»ям (а.с.29). Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення батьків до своєї малолітньої дитини.

Позивачем зазначено, що усі кошти отриманої соціальної допомоги на дитину відповідачами витрачалися не за цільовим призначенням, після влаштування дитини в будинок дитини виплати з управління солціального захисту населення припинилися.

Згідно повідомлення виконавчого комітету Стецівської сільської ради від 05.07.2017 року, ОСОБА_2 знаходиться на території с.Стецівка, при обстеженні побутових умов проживання даної сім»ї було виявлено, що в будинку не дотримані санітарні умови проживання, город не засаджений, територія подвір»я заросла бур»янами, продукти харчування відсутні, всі члени сім»ї безробітні, кімната для перебування дитини не підготовлена (а.с.16).

З народження дитини ОСОБА_3,. медичний працівник Стецівського ФАПу постійно тримала під контролем стан його здоров»я, умови проживання та виховання і доповідала про часті хвороби дитини та неодноразово відправляла його до лікарні в критичному стані. Згідно пояснювальної записки дільничної дитячої медсестри ФАПу с.Стецівка ОСОБА_6 від 19.01.2018 року, батьки не виконували рекомендації лікаря та медичної сестри (а.с.25-27).

Для виправлення ситуації сім»ї надавались соціальні послуги та ставились вимоги для подолання складних життєвих обставин. Згідно доповідної записки соціального фахівця районного центру соціальних послуг для сім»ї, дітей та молоді Мошенець Д.В., в родині постійно виникають конфлікти, пов»язані з алкогольною залежністю батька, який ніде не працює і не намагається працевлаштуватися. Мати веде пасивний спосіб життя, не працює, не вміє вести домашнє господарство, не працевлаштовується. За період відсутності дитини, батьками не було здійснено жодних зусиль для проведення косметичного ремонту у будинку та території навколо нього, хоч соціальний працівник постійно вказував їм на це. Неодноразово з подружжям проводились бесіди щодо належного виконання батьківських обов»язків, але всі рекомендації та вимоги батьками проігноровані (а.с.23).

Відповідно довідок-характеристик № 84 та 85 від 22.01.2018 року, виданих виконавчим комітетом Стецівської сільської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ніде не працюють, до адміністративної відповідальності не притягувались, зловживають спиртними напоями, вихованням та доглядом дитини не займаються, не мають власного житла, не працюють, чим ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.8,9).

На засіданні виконавчого комітету Стецівської сільської ради відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та винесено рішення від 18.01.2018 року №2, матеріали якого передані до комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської РДА (а.с.18-20).

На засідання комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської РДА від 26.02.2018 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з»явилися, про засідання комісії попереджені завчасно (а.с.21-22).

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дитиною, виконавчий комітет Стецівської сільської ради прийняв рішення №2 від 18.01.2018 року про доцільність позбавлення останніх батьківських прав відносно їх малолітньої дитини та звернувся з відповідним клопотанням до Комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської районної державної адміністрації (а.с.27, 31).

26.02.2018 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Звенигородської райдержадміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав щодо їх малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що було винесено висновок (а.с.31).

Згідно з ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов»язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов»язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз»яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов»язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з»ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

В судовому засіданні не встановлено поважності причин невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов»язків щодо виховання дитини.

Вважаючи доведеним факт ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини на підставі з»ясованих у справі обставин, в тому числі на підставі висновку органу опіки та піклування Звенигородської райдержадміністрації про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, а також враховуючи, що ставлення відповідачів до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов»язків батьків з виховання та розвитку дитини, її інтересам, суд вважає, що відповідачів слід позбавити батьківських прав щодо їх малолітньої дитини.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положення ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору з кожного, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 81, 133, 141,258,259,263-265,268,273,280,284-285, 287-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України суд,-

вирішив:

Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Стецівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Звенигородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Роз'яснити відповідачам, що відповідно до ст. 169 Сімейного кодексу України вони мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, в дохід держави судовий збір, пов»язаний з розглядом даної справи в розмірі 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір, пов»язаний з розглядом даної справи в розмірі 352 (триста п»ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його прошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Гончаренко