УХВАЛА

16.03.2018 року Провадження №2/425/184/18

Справа №425/628/18

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про зобовязання зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовною заявою до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, яким просила зобовязати приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2 зняти заборону відчуження на нерухоме майно квартиру №15, розташовану у будинку №8-а по вулиці Мєндєлєєва у місті Рубіжне Луганської області, яка була накладена на підставі договору іпотеки з одночасним посвідченням позики від 26 листопада 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого у реєстрі за №1482, реєстраційний номер заборони в єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 1483.

При цьому зазначає, що підставою для звернення з позовом стала відмова нотаріуса вчинити таку реєстраційну дію з її майном, як зняття заборони його відчуження, з якою вона не згодна.

Положеннями абзацу 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року, реєстраційна дія - це державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав.

А згідно з частиною 1 статті 5, а також пунктом 2 частини 1, пунктом 2 частини 3 статті 10 цього ж закону та підпункту 5 пункту 4, пункту 24 та 32 "Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, у Державному реєстрі прав реєструються (шляхом внесення відповідних записів державним реєстратором) не тільки обтяження речових прав на обєкти нерухомого майна (зокрема і квартири), а й їх припинення, наприклад, шляхом зняття нотаріусом заборони відчуження нерухомого майна, за наявності певних умов, як це передбачено статтею 74 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року №3425-XII.

При цьому, в силу положень пункту 2 частини 1 статті 10 та пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року, нотаріус, виконуючи роль державного реєстратора, виступає суб`єктом владних повноважень, а не учасником цивільних відносин.

Оскільки, з огляду на положення статті 9, частини 3 статті 10 та статті 11 названого закону, при прийнятті рішень щодо вчинення або відмови у вчиненні реєстраційної дії, нотаріус має статус спеціального суб'єкта, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, тобто покладається виконання деяких функцій держави.

Вказаний висновок суду узгоджується і з положеннями пункту 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" де вказується на те, що спори, що виникають у таких відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

І хоча положення вказаної постанови ґрунтуються на Кодексі адміністративного судочинства України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, нині, положення пунктів 1, 2 та 7 частини 1 статті 4 КАС України нової редакції також передбачають, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або не наданням такою стороною зазначених послуг; суб`єктом владних повноважень є, у тому числі, суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій, на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, за загальним правилом, спори фізичних осіб з нотаріусами з приводу прийняття рішень щодо вчинення або відмови у вчиненні реєстраційної дії, у тому числі при зверненні до суду з вимогою зобов`язати нотаріуса вчинити певну реєстраційну дію коли він відмовив у ній, як спосіб захисту можливо порушеного права, розглядаються не у порядку цивільного, а у порядку адміністративного судочинства, адміністративним судом.

Дійсно, положення абзацу 2 частини 1 цієї ж статті ЦПК України встановлюють спеціальне правило за яким, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, але якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Але з поданого ОСОБА_4 позову не вбачається наявності відомостей про те і посилань на докази, що можуть це підтвердити, що подана нею вимога до нотаріуса є похідною від спору щодо квартири або прав на неї, відносно якої вона просить суд зобов`язати нотаріуса вчинити реєстраційну дію, що такий спір існує, що він підлягає розгляду в місцевому загальному суді і він вже переданий на його розгляд.

Тому з огляду на це, позовна заява ОСОБА_4 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і тому у відкритті провадження їй слід відмовити. Разом з цим, на виконання частини 5 статті 186 ЦПК України їй слід роз`яснити, що розгляд її справи, на підставі частини 1 статті 19, частини 2 статті 20,частини 1 статті 22 та частини 1 статті 25 КАС України, віднесено до юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду.

Отже, керуючись статтями 1,3,4,19,34,174-177,184-186,258-261,263,351-355 та розділом ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1,4,5,19,20,22,25 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, про зобовязання зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна.

Розяснити позивачу, що розгляд її справи віднесено до юрисдикції Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її складання шляхом подання до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.С. Коваленко