Справа № 760/3216/18
Провадження №2/760/3941/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 02.02.2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% заробітку, але не менше ніж 7000,00 грн. на місяць у твердій грошовій сумі, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду та до досягнення повноліття ОСОБА_3

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 23.10.2010 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільським районним управлінням юстиції в м. Києві, актовий запис №782.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2016 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Дитина залишилася на вихованні у позивача ОСОБА_1

З моменту розірвання шлюбу відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак протягом останніх трьох місяців перестав надавати матеріальну допомогу.

Неповнолітній ОСОБА_3 ходить до дошкільного навчального закладу №262.

Таким чином, з листопада 2017 р. відповідач перестав надавати матеріальну допомогу позивачу та дитині, всіляко ухилявся від цього.

Позивач зазначає, що вона працює в Національній академії внутрішніх справ на посаді інженера та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою від 29.01.2018 р. №55.

Зі слів відповідача позивачу відомо, що відповідач працює в Національній гвардії України, та отримує офіційно заробітну плату.

Відповідач 02.05.2018 року подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також зазначив, що на його утриманні окрім сина ОСОБА_3 перебуває його непрацездатний батько ОСОБА_4, 1948 р. народження, який внаслідок хронічного захворювання отримав довічну ІІ групу інвалідності, діагноз - прогресуючий атеросклероз судин нижніх кінцівок 4 ступеня, на утримання якого у зв'язку із протезуванням та подальшим лікуванням також потребуються значні витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі та пояснила, що витрачає на утримання дитини щомісяця 7000,00 грн. Крім того, на її утриманні ще є син студент. Відповідач отримує дохід в розмірі 14000,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2016 р. року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 за місцем проживанням матері ОСОБА_1

Відповідно до довідки Вих. №5 від 31.01.2018 р. вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти №262 з 27.05.2014 р. по теперішній час.

Згідно довідки від 29.01.2018 р. №55 встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в Національній академії внутрішніх справ на посаді інженера та отримує заробітну плату та отримує середню заробітну плату 13535, 12 грн.

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи це тим, що син проживає з нею, відповідач не надає аліменти в розмірі достатньому для утримання дитини та її утримання.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як роз'яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Заперечуючи проти заявленого розміру аліментів у сумі 7000,00 гривень, відповідач зазначив про перебування на його утриманні батька ОСОБА_4.

Відповідно до виписки №18325 із медичної карти стаціонарного хворого, виданої Київською міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги вбачається, що ОСОБА_4 має захворювання прогресуючий атеросклероз судин нижніх кінцівок 4 ступеня.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Міністерства охорони здоров'я від 17.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 встановлено ІІ групу інвалідності довічно.

Згідно ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Аналізуючи матеріали справи та пояснення позивачки щодо порядку утримання та способу життя, який склався відносно утримання неповнолітнього сина сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачка несе витрати по утриманню дитини і не має достатніх коштів для забезпечення потреб дитини з врахуванням: віку дитини, витрат на забезпечення життєдіяльності, підтримання нормального здоров'я та відпочинок, а відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати для неї необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання дитини обома батьками.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При визначенні розміру аліментів суд вважає за необхідне врахувати наявність у відповідача непрацездатного батька, який знаходяться на його утриманні. Також суд враховує рівність обов'язку батьків по утриманню дитини та наявність обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів,

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести батьки на утримання дітей.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст.430 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182,183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.02.2018 р. та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

СУДДЯ: Кушнір С.І.