Справа № 150/218/18
Провадження по справі №2/150/90/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

30 травня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Горбей О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача за довіреністю №8331-К-Н-О від 31.08.2017 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 16.12.2014 між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу було надано кредит в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, станом на 22.03.2018 відповідачем у справі взяте на себе кредитне зобовязання не виконується, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Представник позивача за довіреністю подав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим, свідченням чого слугують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, не подав до суду письмовий відзив на позов.

З огляду на викладене, суд, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності та співставленні, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 16.12.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь- якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до вказаної статті, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання виконав повністю, надавши відповідачу кредит в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору, відповідач зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії на умовах, передбачених кредитним договором.

Згідно п. 2.1.1.12.2 договору, в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 договору.

У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п. 2.1.1.12.2.1 договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування.

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 договору на суму від 100,00 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті USD) +5% від суми позову.

Одночасно, п. 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п 2.1.1.2.1.5 договору.

Зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону /ст. ст. 526,527,530 ЦК України/.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 договору.

Проте, в порушення вимог договору та законодавства, відповідач не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до договору.

Договір є обовязковим до виконання сторонами /ст. 629 ЦК України/.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /ст. 610 ЦК України/.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 договору, відповідач доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, вчасності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифами Банку» позичальник має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору.

Банк має право на зміну «Умов та правил надання банківських послуг» в односторонньому порядку /п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 договору/.

Згідно п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених договором, в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх зобовязань та інших обовязків за договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.03.2018 має заборгованість 16 638,91 грн., яка складається з наступного:

-3 833,00 грн. - заборгованість за кредитом;

-1 500,21 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-10 037,18 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

-768,52 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Сплата відповідачем неустойки (пені) у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання передбачена укладеним сторонами договору. Отже, сплата неустойки (пені) є обов'язком відповідача, визначеним ст.ст. 549, 611 ЦК України та договором від 16.12.2014.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами предявленої до стягнення суми заборгованості, що складається із заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 833,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 500,21 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 10 037,18 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафу (фіксована частина та процентна складова), то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, відтак, в частині стягнення штрафу слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 1762 гривні 00 копійок, про що свідчить платіжне доручення від 26.03.2018 №PROM6BG85R.

З врахуванням того, що позов підлягає частковому задоволенню, суд в силу ст. 141 ЦПК України приходить до висновку про присудження ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача 1 628,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525- 526, 549 - 552, 611-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 280, 282, 284 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії АТ №035703, виданий Чернівецьким РС УДМС України у Вінницькій області, 07.06.2013/ на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» /49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. №3111, МФО №305299/ 15 370,39 грн. заборгованості по сплаті кредиту б/н від 16.12.2014, з яких, 3 833,00 грн. тіло кредиту, 1 500,21 грн. відсотки за користування кредитом, 10 037,18 грн. пеня.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії АТ №035703, виданий Чернівецьким РС УДМС України у Вінницькій області, 07.06.2013/ на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» /49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. №3111, МФО №305299/ судовий збір в розмірі 1 628 (одна тисяча шістсот двадцять вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН