АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 649/728/17 Головуючий в 1 інстанції Гапоненко Р.В.
Номер провадження 22-ц/791/637/18 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Вейтас І.В.

Кутурланової О.В.

секретар Прушинська О.В.

за участю органу опіки та піклування Горбач О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року у складі судді Гапоненко Р.В. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення з приватного житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про вселення у житловий будинок та усунення перешкод у користуванні будинком

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зняття з реєстрації та виселення відповідачів з належного їй житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1.

У літній кухні, яка входить до складу домоволодіння, проживають її син ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_5, та дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На протязі останніх років відповідачі влаштовують сварки, бійки, погрожують розправою, про що вона неодноразово зверталась до відділу поліції.

У 2010 році відповідачі самовільно зробили розвалля та почали перепланування частини належного їй житлового будинку, заборонили користуватись водою з копанки, санвузлом, сараєм, погребом, а також купленими за її кошти вугіллям та дровами.

Оскільки відповідачі чинять перешкоди у користуванні належним їй будинком, створюють неможливі умови для спільного проживання, просила зняти з реєстрації та виселити ОСОБА_4, його дружину ОСОБА_5 та їх дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з належного їй житлового будинку АДРЕСА_1.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про вселення його та членів його родини у житловий будинок АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_3 надати ключі від вхідних дверей будинку та не чинити перешкоди у користуванні ним.

В обгрунтування заявлених позовних вимог послався на те, що постійно проживає у житловому будинкуАДРЕСА_1, який належить його матері ОСОБА_3, як член сім'ї власника.

Після одруження в будинок вселилась його дружина ОСОБА_5.

На теперішній час він з дружиною та двома дітьми: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають у приміщенні літньої кухні, оскільки його мати ОСОБА_3 не впускає проживати у житловому будинку.

Оскільки він здійснював ремонт будинку, який був в аварійному стані, міняв дах, вікна, ремонтував стелі, ніс витрати по його ремонту, просив вселити його та членів його родини у спірний будинок та зобов'язати власника не чинити перешкоди у користуванні.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема зазначила, що в ході розгляду справи суд не надав належної оцінки наданим нею доказам про порушення відповідачами правил співжиття. Про те, що відповідачі неодноразово вчиняли щодо неї хуліганські дії підтверджується її заявами до відділу поліції, але ніяких мір реагування правоохоронці не вчинили, протоколи про адміністративні правопорушення не складали. Також звернула увагу на те, що відповідачі, без її згоди, почали переобладнання житлового будинку, фактично руйнуючи його, тоді як згоди на їх проживання у будинку вона не надавала.

Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини. Предметом апеляційного оскарження є рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, решта рішення щодо зустрічного позову, заявленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сторонами не оскаржене, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно із ст. 157 ЖК України члени сім'ї власника житлового будинку можуть бути виселені у випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього Кодексу, у разі руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких наймач відповідає, використання житла не за призначенням, систематичного порушення наймачем та особами, за дії яких він відповідає, правил співжиття в одному будинку, тоді як заходи запобігання і громадського впливу на порушників виявились безрезультатними.

Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Для застосування ст. 116 ЖК України, необхідно встановити які саме порушення правил співжиття допускає відповідач, у чому це виражено та які докази є на підтвердження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідачі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх неповнолітні діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, набули право користування приміщеннями у вказаному будинку, як члени сім'ї власника, де зареєстровані та постійно проживають. ( а.с.41-44)

Як вбачається зі змісту позовних вимог та пояснень в судовому засіданні, ОСОБА_3 порушення свого права пов'язувала із тим, що відповідачі створюють несприятливі для спільного проживання умови, влаштовують сварки, створюють перешкоди у користуванні господарськими та побутовими спорудами. У 2010р. самовільно, без її на те згоди, перебудували перестінок і грубу у житловому будинку, а тому вважала, що відповідачі підляґають виселенню із підстав ст. 116 ЖК України.

Заперечуючи заявлені вимоги, ОСОБА_4 зазначив, що проживає у будинку матері із 1999р., а після одруження у 2000р. в цей будинок вселилась ОСОБА_5 Впродовж двадцяти років користуються житловим приміщенням у будинку, де також постійно проживають їх неповнолітні діти.

За згодою власника у 2009-2010 роках здійснювали ремонт його окремих приміщень та конструктивних елементів в будинку. Так за їх кошти замінено перекриття будинку, ремонт пічного опалення, замінені поли та вікна. Подальші роботи були зупинені, оскільки позивачка заборонила проводити ремонт та перешкоджала у облаштуванні частини будинку у придатний для проживання стан.

В ході апеляційного розгляду справи позивачка не спростувала факту виконання ремонту відповідачами та наголошувала, що не бажала його продовження, оскільки хотіла жити у будинку сама, а відповідачів виселити.

Судом встановлено, що мали місце сварки в ході яких сторони звертались до уповноважених органів за захистом своїх прав.

08.09.2016р. за заявою ОСОБА_3 уповноваженим органом винесено захисний припис ОСОБА_4, проте інформації про час, місце та обставини вчинення протиправних дій по відношенню до заявника цей припис не містить.

За повідомленням селищного голови Великолепетиської селищної ради вбачається, що між сторонами має місце конфлікт, який запропоновано вирішувати у судовому порядку.

Уповноваженою особою Великолепетиського відділення поліції Каховського відділу ГУНП в Херсонській області проведені неодноразові перевірки звернення ОСОБА_3 з приводу порушення її прав, проте фактів вчинення відповідачами протиправних дій, що вказували на руйнування будинку чи створення інших умов, що унеможливлюють спільне проживання, встановлено не було.

14.03.2017р. ОСОБА_5 вчинене адміністративне правопорушення по відношенню до ОСОБА_3, яке згідно постанови Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.04.2017р. визнано малозначним та звільнено від адміністративної відповідальності.

Враховуючи надані позивачем докази, суд надав їм належну оцінку та дійшов вірного висновку, що позивачем не доведено факт руйнування належного їй будинку внаслідок протиправних дій відповідача. Також не доведені обставини систематичного порушення відповідачами правил співжиття та застосування до них заходів громадського впливу.

Отже, за викладених обставин, та враховуючи висновок органу опіки та піклування, щодо можливого порушення прав неповнолітніх дітей у випадку їх виселення, слід визнати правильним висновок суду про відсутність передбачених ст. 116 ЖК України підстав для виселення відповідачів без надання іншого житлового приміщення.

Оскільки рішення суду у оскаржуваній частині постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для задоволення скарги і скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 26 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови 21 травня 2018 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ І.В.Вейтас

________________ О.В.Кутурланова