Справа № 266/1591/14-ц
Провадженя№ 2/266/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.05.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Сараєва І.А.

за участю секретаря Нетреба О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, неодноразово вточнивши позовні вимоги, в остаточній редакції, посилався на те, що те, що 06.05.2012 року він позичив ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США, які відповідач зобов'язався повернути йому. На підтвердження дійсного отримання вказаної суми, відповідач написав боргову розписку. Проте, відповідач йому позику не повернув, оскільки 13.10.2013 року помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді: Ѕ частини житлового будинку № 62 по вул. Свердлова у м. Маріуполі; Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0375га, розташованої по вул. Свердлова, № 62, у м. Маріуполі; Ѕ частини в 16/100 долі домоволодіння № 109 по вул. Італійській в Жовтневому районі м. Маріуполя. Спадкоємцями першої черги по закону стали діти померлого: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, які подали до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у 2014 році. Згідно висновків експертизи ринкова вартість вказаного майна становить 141514 грн. Станом на 02.09.2015р., згідно офіційного курсу НБУ сума боргу склала 370430 грн. У звязку з тим, що грошове зобовязання ОСОБА_5 виконано не було, а спадкоємці позовні вимоги не визнають позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь, як кредитора спадкоємця, в рівних долях грошові кошти в розмірі 141514грн. Звернути стягнення на спадкове майно у вигляді: Ѕ частини житлового будинку № 62 по вул. Свердлова у м. Маріуполі; Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0375га, розташованої по вул. Свердлова, № 62, у м. Маріуполі; Ѕ частини в 16/100 долі домоволодіння № 109 по вул. Італійській в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, за участю його представника.

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі ордеру, до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність, позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули з невідомих причин, відзиву на пред'явлений позов не надали.

Представник третьої особи Служби у справах дітей по Центральному району Управління «Служба у справах дітей» ММР до суду надав заяву, якою просив справу розглянути за відсутності представника відділу, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

З урахуванням наведених обставин, що представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначенні родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Матеріалами справи встановлено, що між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір позики від 06.05.2012 р., за яким позивач ОСОБА_1 передав ОСОБА_5 у якості позики в сумі 17000,00 доларів США, а останній зобовязався повернути зазначені суму після заробітку (а.с. 7).

Спір про розмір отриманої ОСОБА_5 суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджуються договором позики, підписаним ОСОБА_5, за яким останній зобовязався повернути отримані грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США після заробітку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер 13.10.2013 року та після його смерті відкрилася спадщина на майно, до якої в Першій Маріупольській державній нотаріальній конторі 07.04.2014 року відкрито спадкову справу №206/2014 за заявами спадкоємців ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, 24.06.2002р.н., доньки померлого та ОСОБА_4, сина померлого, і яка складається, також з прийнятої спадщини після смерті матері ОСОБА_7, померлої 08.04.2011р., на яку ОСОБА_5 не оформив своїх спадкових прав (том 1, а.с. 103-112).

Спадщина, після смерті ОСОБА_5 відкрилася у вигляді: Ѕ частини житлового будинку № 62 по вул. Свердлова у м. Маріуполі; Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0375га, розташованої по вул. Свердлова, № 62, у м. Маріуполі; Ѕ частини в 16/100 долі домоволодіння № 109 по вул. Італійській в Жовтневому районі м. Маріуполя (том 1, а.с. 80-112).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 21/10-1, складеним експертом ОСОБА_8 21.10.2015р.: ринкова вартість Ѕ частки 16/100 долі домоволодіння № 109 по вул. Італійській в Жовтневому районі м. Маріуполя складає 74518,00грн., без урахування ПДВ; ринкова вартість Ѕ частини житлового будинку № 62 по вул. Свердлова у м. Маріуполі становить 34740,00грн., без ПДВ; ринкова вартість Ѕ частки земельної ділянки, розташованої по вул. Свердлова, № 62, у м. Маріуполі становить 32256,00грн., без ПДВ (а.с.163-173).

Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Як вбачається із Рішення колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради № 113/2 від 25.05.2011 року опікуном над малолітньою племінницею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено ОСОБА_2 та якого залучено до розгляду даної справи (том 1, а.с. 107).

Судом встановлено, що на момент розгляду справи неповнолітній ОСОБА_9 виповнилося 15 років, а тому неповнолітня особа є належним відповідачем у справі.

Оскільки неповнолітня ОСОБА_9, після смерті свого батька ОСОБА_5, в силу вимог ст. 26, ст. 1261 ЦК України, отримала у спадщину майно, яке залишилось після смерті останнього, то відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України вона має задовольнити вимоги кредитора, однак у межах вартості отриманого у спадщину майна.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилась після 1 січня 2004 року, визначений Главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини перша, пята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до змісту ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно з ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

За наявності кількох спадкоємців кожен з них відповідає за борги спадкодавця пропорційно до одержаної ними частки у спадковому майні. Якщо до спадкоємців перейшли не ідеальні (у дробах) частки у спадщині, а реальні - чітко визначене у заповідальному розпорядженні майно, потрібна пропорція вираховується шляхом встановлення того співвідношення, у якому вартість цієї речі знаходиться із вартістю спадкової маси.

Як встановлено судом свідоцтво про право на спадщину спадкоємці у нотаріальній конторі не отримували.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК).

Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але з будь яких причин не отримав свідоцтво про право на спадщину, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Отже, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Зокрема, згідно зі ст. 1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, а право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Враховуючи встановлені вище фактичні обставини справи та зазначені норми закону, оскільки спадкоємці несуть відповідальність за боргом спадкодавця, суд приходить до висновку про задоволення позову частково і стягує з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача, як кредитора спадкоємця, в рівних долях грошові кошти в розмірі 141514 грн.

Аналізуючи вищевикладене, суд з урахуванням відсутності відмови відповідачів від одноразового платежу за позовом кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, відмовляє позивачу у задоволенні позову в частині звернення стягнення на спадкове майно, на яке право власності не оформлене у встановленому законом порядку, у вигляді: Ѕ частини житлового будинку № 62 по вул. Свердлова у м. Маріуполі; Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0375га, розташованої по вул. Свердлова, № 62, у м. Маріуполі; Ѕ частини в 16/100 долі домоволодіння № 109 по вул. Італійській в Жовтневому районі м. Маріуполя.

Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь позивача з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог майнового характеру, а саме 1415,14 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, суму боргу за договором позики від 22.12.2012 року, в рівних долях, у розмірі 141514 (сто сорок одна тисяча пятсот чотирнадцять) грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 1415 (одна тисяча чотириста п'ятнадцять) грн. 14 коп., по 707 (сімсот сім) грн. 57 коп., з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Сараєв І.А.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, провул. Торговий, буд. 25, м. Маріуполь, 87500

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, вул. Верхній Блок, буд. 43, м. Маріуполь, 87500

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_1, 87500