Справа № 487/806/18
Провадження № 2/487/1158/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Бобрової І.В.,

при секретарі судового засідання Табунщик К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу 487/806/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири № 4, що знаходиться у місті Миколаєві по вулиці Красних Майовщиків (Озерній), 11-Б, укладений між ОСОБА_1, що діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4, зареєстрований на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» від 25.06.2001 р. №1-796. Свої вимоги мотивували тим, що на час укладання зазначеного договору діяв ЦК УРСР в редакції 1963 р., який не передбачав нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованих на товарних біржах. У звязку з необхідністю розпорядитися квартирою позивачі звернулись до відповідача стосовно нотаріального посвідчення вказаного договору, який зазначив, що проживає в іншому місті та не бажає приїздити до м. Миколаєва для засвідчення правочину.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надано строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивачі надали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять про їх задоволення.

Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, зазначив, що відзив подавати не має наміру, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявляв, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України норми ЦК України застосовують до цивільних відносин, що виникли після набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 р., якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Як було роз'яснено п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28. 04. 1978 р. № 3 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у випадку

виконання угоди повністю або частково однією із сторін, та якщо друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню чи вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції на час укладання угоди, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Крім того відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами, - договір-купівлі продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на жилий будинок, що відчужується.

Судом встановлено, що 25 червня 2001 року між ОСОБА_1, що діяла від свого імені та від імені неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивачі набули право власності на квартиру № 4, що знаходиться у місті Миколаєві по вулиці Красних Майовщиків (Озерній), 11-Б.

Даний договір було зареєстровано на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» в «Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю» за №1-796, а також в ММ БТІ 28 листопада 2001 року за реєстровим № 18299.

Отже, зважаючи на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, і відбулося повне виконання договору, у суду є підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 263,265,273,279, 354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований 25 червня 2001 року на Товарній біржі «Нерухомість-Миколаїв» в «Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомістю» за №1-796, а також в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 28 листопада 2001 року за реєстровим № 18299, за яким ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 купили в рівних частинах по 1/3 квартиру № 4, що знаходиться у місті Миколаєві по вулиці Красних Майовщиків,11-Б.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1, народилася 27.03.1967 року в м. Миколаєві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Позивач: ОСОБА_3, народилася 21.02.1988 року в м. Миколаєві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Позивач: ОСОБА_2, народилася 16.12.1997 року в м. Миколаєві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_4, народився 21.06.1965 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4.

Повне судове рішення складено 15.03.2018 року.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом згідно