У Х В А Л А

Іменем України

29.05.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Франківського відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла, -

встановив:

у провадження судді надійшло 29.05.2018 вказане подання, в якому старший державний виконавець Франківського відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 просить надати дозвіл на безперешкодне входження до квартири №АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, Франківським районним судом м. Львова 21.06.2016 видано виконавчий лист №2/465/687/15 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 606 450,40 гривень. 13.07.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 14.07.2016 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 31.03.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника: м.Львів, вул. Володимира Великого, 103/22, однак перевірку майнового стану боржника здійснити не виявилось можливим, оскільки квартира зачинена. 05.04.2017 на адресу Франківського ВП ГУ НП у Львівській області скеровано подання старшого державного виконавця про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 за невиконання рішення суду відповідно до ст. 382 КК України. Втім, ОСОБА_3 на даний час борг не сплатила. Згідно інформаційної довідки нерухомим чи рухомим майном боржник не володіє.

В судове засідання представник заявника не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, між тим представник за довіреністю, старший державний виконавець Владиш І.В., подала клопотання про здійснення розгляду подання без її участі із підтриманням заявлених вимог.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність державного виконавця на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні матеріали, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду оскільки це є невід'ємним правом особи.

Відповідно до ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З врахуванням наведених правових норм, слід дійти висновку, що надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав.

В провадженні Франківського відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження №51645833 з примусового виконання виконавчого листа №2/465/687/15, виданого Франківським районним судом м. Львова 21.06.2016, про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі, яке відкрито 13.07.2016 року. В рамках вказаного виконавчого провадження 14.07.2016 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстроване (відсутні відомості).

31.03.2017, 26.09.2017, 23.11.2017 та 15.02.2018 державним виконавцем складено акти про те, що при виході за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 103/22, двері в квартиру були зачинені, що унеможливило перевірку майнового стану боржника.

Як вбачається з матеріалів подання, квартира по вул. Володимира Великого, 103/22 у м. Львові на праві власності боржнику не належить. В матеріалах подання також відсутня інформація про те, хто є власниками вказаної квартири, кількість таких осіб, або чи належить вказана квартира до комунальної власності. Однак, без зясування вказаних обставин рішення суду про дозвіл на примусове проникнення до житла може негативно вплинути на права третіх осіб.

Разом з тим, вищезазначені акти державного виконавця не містять часу здійснення виходу, що не виключає здійснення такого виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі, не містять документів про повідомлення боржника про здійснення виходу державним виконавцем за адресою його місця проживання, також складені вони без участі понятих. З актів вбачається, що будь-які інші особи для засвідчення неможливості потрапити до квартири при проведенні виконавчих дій не залучались, що є неприйнятним. На підставі викладеного, вказані акти не можуть вважатися належним і допустимим доказом для надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, оскільки не містять зазначення та підписів понятих чи свідків факту недопуску державного виконавця до житла боржника.

Крім того, державним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що у вказаній квартирі, до якої останньому потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає у зв'язку з його недоведеністю.

З наведених міркувань та керуючись ст. 439 ЦПК України, п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

постановив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Франківського відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити учасникам справи, що у разі невручення ухвали суду у день її складення, вони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення учаснику. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Р.С. Козюренко