Справа № 724/315/18
Провадження № 6/724/10/18
У Х В А Л А

06 березня 2018 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Єфтеньєва О.Г.

при секретарі Швець А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про зупинення передачі майна на реалізацію, -

В С Т А Н О В И В:

05.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про зупинення передачі майна на реалізацію. Посилається на те, що до Хотинського районного суду ним подано скаргу щодо оскарження оцінки нерухомого майна, що є предметом продажу в рамках виконавчого провадження. Враховуючи той факт, що майно може бути передано відповідачем на реалізацію, що може потягнути за собою продаж майна з прилюдних торгів за ціною нижчою від ринкової вартості, що потягне за собою порушення його майнових прав та інтересів.

Просить, постановити ухвалу про заборону вчинення виконавчих дій державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Хотинського РУЮ, щодо реалізації арештованого майна, а саме: торгівельного павільйону, диско-бару з належними будівлями та спорудами загальною площею 619,40 м.кв. та земельну ділянку площею 0,0723 га, кадастровий номер :01:001:0036, що знаходиться за адресою: вул. Головна, 32А, с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Разом із тим, згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Так, Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Крім цього, згідно ст. 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Таким чином, враховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки суд не може порушувати норми ЦПК України та виходити за межі своїх процесуальних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 260, 261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення передачі майна на реалізацію - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв