Справа № 2-5974/11 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В.В.
Провадження № 22-ц/773/293/18 Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів Федонюк С.Ю., Русинчука М.М.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції Постоловського Р.О. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року державний виконавець Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області Постоловський Р.О. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, мотивуючи його тим, що на виконанні у Другому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження № 50430281 з виконання виконавчого листа № 2-5974/11, який виданий 17.08.2012 Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «АНСУ» 99033,07 грн. боргу. Державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Згідно повідомлень Державної податкової служби України у боржника наявні відкриті рахунки в банківських установах. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинає державний кордон України. Виклик державного виконавця щодо явки для надання пояснень залишено без реагування. 27.04.2017 та 10.10.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_2 та відібрано пояснення її батька згідно яких боржниця тривалий час проживає за кордоном.

Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на неї згідно виконавчого провадження № 50430281 в користь ТзОВ «АНСУ».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року подання головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області Постоловського Р.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до моменту виконання своїх зобов'язань перед стягувачем, покладених на неї згідно виконавчого провадження № 50430281 в користь ТзОВ «АНСУ» на суму 99 033, 07 грн..

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи просить скасувати цю ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Другому ВДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавче провадження №50430281 з виконання виконавчого листа № 2-5974/11, який виданий 17.08.2012 Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «АНСУ» 99033,07 грн. боргу(а.с. 171, 172).

Судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено відповідні запити. Згідно інформації, наданої державному виконавцю, вбачається, що нерухоме та рухоме майно, належне боржнику на праві власності відсутнє(а.с. 164). Відповідно до відповіді: Пенсійного фонду України м. Луцьк - боржник ОСОБА_2 на обліку, як отримувач пенсії не перебуває та інформація про роботу за трудовими та цивільно-правовими договорами не знайдена (а.с. 160, 161), Державної фіксальної служби України - боржник на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація щодо сум доходу, нарахованого(сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДЕФО відсутня(а.с. 162, 163).

Згідно повідомлень Державної податкової служби України у боржника наявні відкриті рахунки в банківських установах. 10.08.2017 державним виконавцем винесено постанову ВП № 50430281 про арешт коштів боржника.

21.03.2017 р. державним виконавцем надіслано виклик боржнику за вих. №7281 щодо явки для надання пояснень, який згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримано ним особисто 25.03.2017, однак залишено без реагування(а.с. 167).

Державним виконавцем двічі здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_2 та відібрано пояснення її батька ОСОБА_3 згідно яких боржниця тривалий час проживає за кордоном, що підтверджується Актами державного виконавця від 27.04.2017 та 10.10.2017 (а.с. 156, 157).

Разом з цим, на запит державного виконавця Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинає державний кордон України.

Боржником добровільно рішення суду не виконується та не вчинялось будь-яких дій щодо погашення боргу.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Виїзд за межі України боржника ОСОБА_2 може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з неї коштів в примусовому порядку, оскільки боржник тривалий час(з 2012 року по даний час) не виконує рішення суду, а тому наведені обставини давали суду першої інстанції підстави вважати, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з неї грошових коштів.

Отже, суд першої інстанції цілком правомірно і обґрунтовано задовольнив подання головного державного виконавця Другого відділу ДВС міста Луцька ГТУЮ у Волинській області та тимчасово обмежив боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань перед стягувачем, покладених на неї згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили і на виконання якого видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до покликань про відсутність встановлених обставин щодо навмисного невиконання боржником рішення суду, проте, такі доводи ОСОБА_2 є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XIIта у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З матеріалів справи вбачається, зокрема з повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с. 61), що ОСОБА_2 було відомо про наявність судового рішення, яке вона мала достатньо часу виконати у добровільному порядку.

Крім того, 07.11.2014 боржником ОСОБА_2 (Продавець) на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку було відчужено у власність ОСОБА_4 (Покупець) майно, що складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться по вул. Степова в с. Всеволодівна Луцького району Волинської області однак, жодних коштів на погашення заборгованості за рішенням суду боржником внесено не було.

На думку суду, такі дії боржника свідчать саме про свідоме невиконання нею обов'язків покладених рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави.

Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Безпідставне, тривале та необґрунтоване невиконання рішення суду, яким стягнуто з ОСОБА_2 кошти в користь товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», порушує законні права та інтереси останнього та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника ОСОБА_2 до виконання боргових зобов'язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді