Справа № 404/90/18
Номер провадження 2/404/1387/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м.Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

при секретарі Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 квітня 2012 року до повноліття таКриворучко О.В., тобто до 04.03.2021, а потім у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття, тобто до 21.06.2026.

Крім того, зазначає, що діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона постійно несе витрати на оздоровлення дітей, купівлю їм одягу, їжі, шкільного приладдя, тощо, а розмір аліментів, визначений рішенням суду є недостатнім для утримання синів.

Також посилається на те, що мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 04.03.2021 року.

Збільшити розміраліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду.Починаючи з 04.03.2021 по ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 21.06.2026.

Позивач подала уточнення до позовної заяви, в якому, зазначає, що отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на забезпечення елементарних соціально-побутових потреб дітей.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснила, що перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, аліменти, які сплачує відповідач на утримання дітей замалі, їй не вистачає коштів для забезпечення дітей речами першої необхідності, їжею, одягом, шкільним приладдям, тощо. Коли діти хворіють вона несе додаткові витрати, які є непомірними з її доходами. Крім того, перебувала на довготривалому лікуванні у період з 05.04.2017 по 29.09.2017. Наголосила на тому, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, але ухиляється від утримання дітей.

Відповідач, у встановлений судом строк, надав відзив на позов та докази, якими заперечив проти позових вимог.

В судовому засіданні відповідач та його представники, адвокат ОСОБА_5 і адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали.Суду пояснили, що за рішенням суду ОСОБА_2 сплачує максимально допустимий законодавством розмір аліментів на утримання двох дітей, а саме 1/3 частину всих видів доходу. З липня 2017 року, за місцем роботи,автоматично аліменти стягуються у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вересня 2017 року відповідач перебував на довготривалому лікуванні, тому виникла заборгованість зі сплати аліментів. Її погашення відбувається за рахунок відрахування із заробітної плати в розмірі 70%.На лікування та обстеження ОСОБА_2 витратив багато коштів, чим суттєво погіршив свій матеріальний стан. Крім того, відповідач винаймає житло, на що витрачає приблизно 3000 грн. в місяць. В звязку з тяжким матеріальним становищем отримав кредитні лінії у ПАТ КБ «ПриватБанк» та «Ідея Банк». Вважають, що позивач не надала суду доказів, на підтвердження покращення матеріального стану відповідача. Просили у задоволені позову відмовити за необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін та представників відповідача, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7,8).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.04.2012 до повноліття та ОСОБА_4,тобто до 04.03.2021. Потім по ? частині всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 21.06.2026 (а.с. 34).

Згідно довідки КП «ЖЕО №4» , ОСОБА_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, де також зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про зміну імені позивач змінила своє прізвище з «Криворучко» на «Майорова» (а.с.9).

З довідки ПАТ «Гідросила АПМ» вбачається, що позивач працює хіміком, та за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 її доход склав 50683,64 грн.(а.с. 79).

В період з 05.04.2017 по 29.09.2017 перебувала на лікарняному, що підтверджується довідкою з ПАТ «Гідросила АПМ» (а.с. 78).

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з 18.04.2017 по 28.04.2017 перебувала на стаціонарному лікуванні, з оперативним лікуванням (а.с. 80).

Позивачем надані епікризи дитячої міської лікарні з яких вбачається, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 23.05.2017 по 06.06.2017 та з 30.11.2017 по 14.12.2017 (а.с. 81,82).

Відповідачем надані копії листків непрацездатності, з яких вбачається, що у період з 04.09.2017 по 09.12.2017 перебував на лікуванні у різних лікувальних закладах (а.с. 35-38).

Згідно довідці про доходи, виданої ПП «Олікс» в період з серпня 2017 по січень 2018 нараховано заробітної плати 17449 грн., з них сплачено аліментів 9806,62 грн. (а.с. 39).

Звітами про здійснені відрахування та виплати, підтверджено проведення відрахувань із заробітної плати відповідача за постановою від 30.05.2012 року № 1109/4625/2012. У липні та серпні 2017 року відрахування проводились у розмірі 50%, з вересня по грудень 2017 року у розмірі 70% від заробітної плати (а.с. 40-43).

Довідкою ПП «Олікс» від 05.02.2018 підтверджено, що в звязку з оплатою лікарняних листків виник борг по нарахуванню аліментів, виходячи з мінімуму соціальних гарантій для дітей відповідного віку, в розмірі 1978,41 грн.,(а.с. 44).

З виписок по рахунках, вбачається, що відповідачем відкриті кредитні лінії у ПАТ КБ «ПиватБанк» та ПАТ «Ідея Банк» (а.с. 46-64).

На підтвердження проведення обстежень та придбання ліків, відповідачем надані копії направлень та чеків (а.с. 65-72).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК Українибатьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно до ч.2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На двох дітей 1/3 частина заробітку.

Рішенням суду з відповідача стягнуто максимально допустиму законодавством частку, на утримання двох дітей.

Вимоги позивача щодо стягнення аліментів в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину не ґрунтуються на законі.

Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд має з'ясувати наявність обставин, передбачених як ч.1 ст.192 СК України, так і ч. 1 ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони працюють та отримують заробітну плату.

Із заробітної плати відповідача проводяться відрахування аліментів на користь позивачки на утримання дітей, які з вересня по грудень 2017 року становили 70% заробітної плати.

Як позивач так і відповідач перебували у 2017 році на довготривалих лікуваннях, що вимагало додаткових витрат.

Із заробітної плати відповідача крім того, вираховувалась заборгованість по аліментах.

Відповідач має кредитні зобовязання.

Наведені вище обставини, не дають підстав вважати, що матеріальний стан відповідача поліпшився.

Позивач стверджує, що їй не вистачає коштів на утримання дітей, на придбання їжі, одягу, шкільного приладдя, оплату відвідування секцій та лікування. Зазначені обставини не є підставою для збільшення розміру аліментів, встановлених судом. Разом з цим мають інший, законодавчо врегульований спосіб захисту прав неповнолітніх дітей на належне утримання.

Щодо посилання позивача на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, варто зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення та збільшення їх розміру.

Більш того, работодавцем відповідача аліментинараховуються у розмірі, не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 182, 183,192, СК України, ст.ст, 263-265,ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовуМайорової ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області.

Повний текст рішення складений 07.03.2018.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда