Ухвала

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 219/2278/16-ц

провадження № 61-4360 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С., Лесько А. О., Пророка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивачОСОБА_1 ,
відповідачіВійськова частина польова пошта НОМЕР_1 (стара назва Військова частина НОМЕР_2 ),
Міністерство оборони України,
третя особаОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Конопленко О. С. від 07 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області у складі суддів: Жданової В. С., Мальованого Ю. М., Осипчук О. В., від 25 жовтня 2016 року.

Встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (з 03 квітня 2014 року введено в дію нове найменування Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ), Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 17 грудня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням позивача та автомобіля «Урал-4320», військовий реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням військовослужбовця водія ОСОБА_3 . Вказана ДТП сталася з вини військовослужбовця водія ОСОБА_3 . Вартість матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «TOYOTA Prado», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складає 709 345 грн 22 коп. і такі збитки в добровільному порядку відповідачами позивачеві відшкодовані не були, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просив суд стягнути в солідарному порядку з Військової частини НОМЕР_2 та Міністерства оборони України на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошову суму в розмірі 709 345 грн 22 коп., вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_2 (Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 709 345 грн 22 коп. матеріальної шкоди та 6 890 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що ДТП сталася з вини військовослужбовця Військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який відповідно до розпорядження командира батареї 17 грудня 2015 року здійснював перевезення вантажу автомобілем «Урал-4320», військовий реєстраційний номер НОМЕР_5 , за маршрутом Федорівка-Артемівськ-Олексійово-Дружківка та під час руху порушив Правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Автомобіль «Урал-4320 належить Військовій частині НОМЕР_2 м. Бердичів Житомирської області, яка відповідно до вимог частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) має нести відповідальність за заподіяну шкоду як володілець джерела підвищеної небезпеки.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок ДТП повинен нести відповідач Військова частина польова пошта НОМЕР_1 , у оперативному управлінні якої та фактичному користуванні перебуває автомобіль «Урал-4320», військовий реєстраційний номер НОМЕР_5 .

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Військова частина НОМЕР_2 (Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) просить скасувати рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року і ухвалити у справі нове рішення суду про відмову в позові.

Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_2 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій помилково покладено відповідальність по відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП на Військову частину НОМЕР_2 (Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) у той час, коли військова частина не є розпорядником коштів, а забезпечується з фонду Міністерства оборони України коштами які виділяються для цільового використання. Крім того, транспортні засоби Збройних Сил України, які належать військовим частинам Збройних Сил України, не підлягають реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, і цивільно-правова відповідальність військових частин Збройних Сил України, яким транспортні засоби належать на праві оперативного управління, не підлягає обов`язковому страхуванню. За таких наведених обставин, обов`язок по відшкодуванню шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, має бути покладено на МТСБУ (моторне (транспортне) страхове бюро України).

У запереченні на касаційну скаргу, поданому в січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить відхилити касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 (Військова частина польова пошта НОМЕР_1 ) і залишити без змін рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року.

Заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1 мотивовано тим, що судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку правовідносинам між сторонами у справі, вірно застосовано норми матеріального права і дотримано норми процесуального права при вирішенні спору, а доводи касаційної скарги зводиться до необхідності переоцінки зібраних у справі доказів та ґрунтуються на припущеннях.

Правом на подачу відзиву (заперечень) на касаційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

Відповідно до положень статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Провадження у справі слід зупинити з таких підстав.

Положеннями пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України передбачено право суду зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває інша справа № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81 цс 18) за позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року.

Підставою для перегляду зазначених судових рішень ОСОБА_4 вважає неоднакове застосування судом касаційної інстанції статті 1187 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. На обґрунтування заяви вказує на те, що суди по-різному визначають володільця військового майна (Міністерство оборони України, військову частину), якого зобов`язували відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Верховний Суд вважає, що правовідносини у вказаних вище справах № № 219/2278/16-ц та 243/10982/15-ц є подібними і тому розгляд справи за № 219/2278/16-ц слід зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої справи за № 243/10982/15-ц.

Керуючись статтями 252, 253 ЦПК України,

Ухвалив:

Зупинити провадження у справі № 219/2278/16-ц за касаційною скаргою Військової частини польова пошта НОМЕР_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 жовтня 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду іншої справи за № 243/10982/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик