Провадження номер 2-о/741/15/18
Єдиний унікальний номер 741/291/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Носівський районний сектор УДМС України в Чернігівській області, про встановлення факту належності довідки та факту проживання на території України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту проживання на території України. Заявник уточнив свої позовні вимоги та просив також встановити факт належності йому довідки Носівської ОСОБА_4 ступенів № 1 від 26 листопада 2013 року № 01-192 про навчання в Носівській середній школі № 1 Носівського району Чернігівської області й закінчення восьми класів у 1993 році, виданої на імя ОСОБА_5.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що він, ОСОБА_2, народився 21 жовтня 1977 року в м. Носівка Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис № 9 від 12 січня 1978 року. Постійно з моменту народження він проживав та проживає на території України. З 1984 по 1993 роки він навчався у Носівській середній школі № 1, закінчив 8 класів. З 14 років він працював у колгоспі ім. Кірова в м. Носівка Чернігівської області, отримав право на земельну частку (пай). Однак, державний акт на право власності на земельну ділянку був виписаний не на прізвище «Зима», оскільки він не мав паспорта, а на батькове прізвище «Боженко». У звязку з відсутністю в заявника паспорта громадянина України заявник не може звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності йому державного акта на право власності на земельну ділянку і, відповідно, позбавлений можливості розпорядитися землею. 23.02.2018 він звертався до Носівського РС УДМС для отримання паспорта громадянина України, але у звязку з відсутністю даних про його місце реєстрації отримав відмову та рекомендацію звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 на момент проголошення незалежності України або на 13.11.1991 на час вступу в дію Закону України «Про громадянство України». Установлення цього факту необхідне заявникові для отримання паспорта громадянина України, для реєстрації місця проживання та для оформлення права власності на землю. Громадянства інших країн заявник не мав і не має. Тому ОСОБА_2 просив винести рішення, яким установити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та встановити факт належності йому довідки Носівської ОСОБА_4 ступенів № 1 від 26 листопада 2013 року № 01-192 про навчання в Носівській середній школі № 1 Носівського району Чернігівської області й закінчення восьми класів у 1993 році, яка видана на імя ОСОБА_5.

У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити та пояснив, що в свідоцтві про народження його прізвище, імя, по-батькові зазначені як «Зима Володимир Васильович». ОСОБА_5 це прізвище його батька. На момент реєстрації його народження мати з батьком не перебували в шлюбі. Після його народження вони зареєстрували шлюб. Коли батько віддавав його до першого класу Носівської середньої школи № 1, то вказав своє прізвище «Боженко». Заявник провчився вісім класів школи під цим прізвищем, тому довідка про навчання в школі видана на імя ОСОБА_5. Заявник не мав паспорта громадянина УРСР. До цього часу заявник не отримував паспорта громадянина України, хоча постійно проживав і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник заінтересованої особи Носівського районного сектору УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_3 в судовому засіданні залишила вирішення заяви на розсуд суду, не заперечували проти встановлення фактів.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона є матірю заявника. Свідку достовірно відомо, що все своє життя від народження і до сьогодення її син ОСОБА_2 проживав і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. У школі син навчався під батьковим прізвищем «Боженко».

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона є сусідкою заявника. Свідку достовірно відомо, що все своє життя заявник постійно проживав та проживає на території України, а саме: у м. Носівка Чернігівської області.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_8 дала показання, що вона є рідною сестрою ОСОБА_2 по батьку. Свідку достовірно відомо, що ОСОБА_2 народився, постійно проживав та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, нікуди й ніколи з України не виїжджав. Їх батько мав прізвище «Боженко», саме тому її брат навчався у школі під цим прізвищем.

Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 народився 21 жовтня 1977 року в Україні, а саме: у м. Носівка Чернігівської області, про що свідчить свідоцтво про народження серія 1-ЛЕ № 176665, видане 10 лютого 2016 року відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області (а. с. 4).

Судом встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України, адже не має документів, які підтверджують його реєстрацію на території України станом на 24.08.1991 року.

Окрім того, заявник навчався в школі на батьковому прізвищі «Боженко», а тому не має змоги підтвердити факт свого навчання та закінчення восьми класів Носівської середньої школи № 1.

Факт того, що довідка Носівської ОСОБА_4 ступенів № 1 від 26 листопада 2013 року № 01-192 про навчання в Носівській середній школі № 1 Носівського району Чернігівської області й закінчення восьми класів у 1993 році, яка видана на імя ОСОБА_5, дійсно належить ОСОБА_2 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, допитаних у судовому засіданні.

Факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджується вищевказаною довідкою про навчання в школі (а. с. 5) та показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, допитаних у судовому засіданні.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз'яснено, що у порядку ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України» безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів; проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК перелік фактів, які мають юридичне значення та встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами та показаннями свідків.

Отже, вимоги заявника обґрунтовані. Установлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та факту належності ОСОБА_2 довідки про навчання в школі мають для заявника юридичне значення, адже дозволять йому отримати паспорт громадянина України, зареєструвати у встановленому законом порядку його місце проживання, оформити право власності на земельну ділянку. Установити вищевказані факти іншим способом неможливо, тому заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Заяву задовольнити.

Установити факт, що довідка Носівської ОСОБА_4 ступенів № 1 від 26 листопада 2013 року № 01-192 про навчання в Носівській середній школі № 1 Носівського району Чернігівської області й закінчення восьми класів у 1993 році, яка видана на імя ОСОБА_5, належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Установити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий