"17" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді: Яровенко Н.О.,
при секретарі: Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування жилим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 в жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом у якому просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: йому у користування виділити житлову кімнату площею 10,2 кв.м., у користуванні відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 17,2 кв.м., відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кімнату площею 15,0 кв.м., інші нежитлові приміщення квартири залишити у спільному рівноправному користуванні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він, його померла дружина ОСОБА_6 та відповідачі, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською РДА у м. Києві від 25 лютого 2003 року, на праві приватної власності користуються квартирою АДРЕСА_1 в рівних долях, тобто по 1/6 частині квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина позивача, після чого, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори Давидовою Т.М., йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у спадок в рівних долях було передано майно померлої, а саме по 1/18 частини зазначеної квартири. На даний час в спірній квартирі разом з позивачем зареєстровані та проживають відповідач ОСОБА_2 з дітьми, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та також нова дружина позивача - ОСОБА_8 Оскільки у сторін виникали спори щодо користування саме житловими приміщеннями та жодна з кімнат не відповідає квадратним метрам, які належать кожній із сторін, а перепланування кімнат є неможливим з точки зору технічних характеристик будинку, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого права.
В січні 2018 року ОСОБА_2, діючи в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 подали до суду зустрічний позов про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням в якому просять встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1: житлову кімнату площею 15,0 кв.м. виділити в користування ОСОБА_2, житлову кімнату площею 17,2 кв.м. виділити в користування ОСОБА_3 та ОСОБА_5, житлову кімнату площею 10,2 кв.м. виділити в користування ОСОБА_1, кухню, ванну, вбиральню, коридор, балкон та лоджію залишити в загальному користуванні та зобов'язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перешкод у здійсненні ними права користування житловою кімнатою площею 17,2 кв.м. та підсобними приміщеннями.
Ухвалою суду від 17 травня 2018 року зустрічний позов залишено без розгляду.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідачі до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористалися.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 травня 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 25 лютого 2003 року Дніпровською РДА у м. Києві, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях (а.с. 10).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної контори Давидовою Т.М., спадкоємцями майна ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 є в рівних частках її чоловік ОСОБА_1 та доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 13).
Відповідно до довідки № 1145 від 05 серпня 2017 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу», в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано 7 осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 15).
Згідно технічної характеристики квартири, загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 70,2 кв.м, житлова - 42,4 кв.м, яка складається із трьох кімнат площами 17,2 кв.м., 10,2 кв.м. та 15,0 кв.м., також місць загального користування: кухні 9,3 кв.м., ванної кімнати - 2,5 кв.м., вбиральні (сполученої) - 1,0 кв.м., коридору - 11,1 кв.м. та балкону з лоджією - 2,0 та 1,9 кв.м. відповідно (а.с. 11-12).
За нормою ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісно власністю.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Враховуючи, що позивач та відповідачі є власниками квартири, належна їм частина квартири складає: позивачу - 9,421 кв.м., а відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 16,487 кв.м. житлової площі відповідно для кожної сім'ї.
При цьому позивач просить виділити йому у користування кімнату площею 10,2 кв.м., яка є відокремленою, відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - відокремлену кімнату площею 17,2 кв.м., відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відокремлену кімнату площею 15,0 кв.м., місця загального користування, а саме: кухню 9,3 кв.м., ванну кімнату - 2,5 кв.м., вбиральню (сполученої) - 1,0 кв.м., коридор - 11,1 кв.м. та балкон з лоджією - 2,0 та 1,9 кв.м. відповідно залишити у загальному користуванні.
Відповідно ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Оскільки сторони мирним шляхом не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, виходячи з загальної площі квартири, яка складає 70,2 кв.м., виділення в спірній трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 позивачу кімнати, площею 10,2 кв.м., відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кімнати площею 17,2 кв.м. та відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кімнату площею 15,0 кв.м. є законним і обґрунтованим варіантом у визначенні порядку користування спірною квартирою, який не призведе до порушення прав сторін, а місця загального користування: кухню 9,3 кв.м., ванну кімнату - 2,5 кв.м., вбиральню (сполученої) - 1,0 кв.м., коридор - 11,1 кв.м. та балкон з лоджією - 2,0 та 1,9 кв.м. відповідно залишити у загальному користуванні сторін.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування жилим приміщенням.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений останнім судовий збір в розмірі по 160 грн. з кожного грн.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 364, 368-370 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування жилим приміщенням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 21 травня 2018 року.
Суддя Н. О. Яровенко