Провадження № 2/331/343/2018
331/8537/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, у складі:
Головуючого судді Антоненко М.В.,
за участю секретаря Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, третя особа ОСОБА_2 про зняття заборони/архівного запису з нерухомого майна,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, третя особа ОСОБА_2 про зняття заборони/архівного запису з нерухомого майна,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, щозгідно з договором дарування від 10 серпня 1994 року, посвідченого ОСОБА_3 старшим державним нотаріусом Четвертої Запорізької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 2-123, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 2/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою в м. Запоріжжя вул. Першотравнева будинок 59 провулок Крицевий будинок 1 /стара адреса вул. Першотравнева будинок 59.
Відчужені 2/5 частки житлового будинку належали дарувальнику ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Запорізькім ГКХ від 14.12.78 року за № 1086, що підтверджується довідкою-характеристикою ЗМБТІ технічної інвентаризації від 22.06.1994 року за р.№ 9-637.
На теперішній час позивач бажає розпорядитись своєю власністю, але йому стало відомо, що на зазначене нерухоме майно 02.07.1987 року було накладено заборона/архівний запис/, що підтверджується відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, до якого 21.06.2005 року Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом внесено відповідний запис.
Згідно з відомостями з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборона/архівний запис/ накладено на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 за договором застави, до якого позивач не має жодного відношення.
На звернення позивача до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, з заявою, в якій просив зняти заборону/архівний запис/, який було накладено на його майно, а саме частини будинку по вул. Першотравнева 59 провулок Крицевий, будинок 1 у м. Запоріжжя йому відмовили, у звязку з чим він вимушений звернутись до суду.
Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Відповідач по справі представник Запорізького обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд цивільної справи без його участі. В запереченнях зазначив, що вони не можуть виступати відповідачем по справі у звязку з тим, що всі заборони накладались станом до 1990 року, а Запорізький державний нотаріальний архів заснований тільки в 1996 році. Перенесення даних архівних записів з Єдиного реєстру заборон до Єдиного Державного реєстру заборон відчуження не6рухомого майна здійснювалось ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції» автоматично. Зараз існує Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, до якого була перенесена вся інформація з попередніх реєстрів (архівні записи).
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому Цивільно-процесуальним кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України або договором.
При цьому, положеннями ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як встановлено судом, згідно з договором дарування від 10 серпня 1994 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Четвертої Запорізької нотаріальної контори ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2-123, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 є власниками 2/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою в м. Запоріжжя вул. Першотравнева будинок 59 /провулок Крицевий будинок 1/ стара адреса, що підтверджується дублікатом договору дарування, виданим державним нотаріусом ОСОБА_7
Подаровані 2/5 частки житлового будинку належали дарувальнику ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Запорізькім ГКХ від 14.12.78 року за № 1086, що підтверджується довідкою-характеристикою ЗМБТІ технічної інвентаризації від 22.06.1994 року за р.№ 9-637.
Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками 2/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою в м. Запоріжжя вул. Першотравнева будинок 59 /провулок Крицевий будинок 1/ зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Як вбачається із витягу з єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, 21.06.2005 року Запорізьким обласним державним нотаріальним архівом внесено відповідний запис на підставі договору застави б/н, укладеного між Будбанк м. Запоріжжя та ОСОБА_5
При цьому судом встановлено, що подаровані 2/5 частки житлового будинку належали дарувальнику ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок з 14.12.1978 року, про що зазначено в договорі дарування, у звязку з чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на час внесення заборони не був власником зазначеного будинку.
Відповідно до положень ст. 317. Цивільного кодексу України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до положень ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Отже, накладення заборони/архівний запис/ та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна обмежує законні права ОСОБА_1, як власника будинку, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо належної йому частки будинку, у звязку з чим його позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізького обласного державного нотаріального архіву, третя особа ОСОБА_2 про зняття заборони/архівного запису з нерухомого майна - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Запорізької області.
Суддя М.В. Антоненко