Справа № 214/6519/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, якому просить: розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 3 червня 2006 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 3 червня 2006 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. 17 червня 2006 року у них народилася донька ОСОБА_3. З кінця 2014 року разом з відповідачкою не проживають, спільного господарства не ведуть. З січня 2015 року сплачує аліменти на утримання дитини. Будь якого спору між ними немає. На даний час, він, позивач, бажає укласти інший шлюб.

У судове засідання позивач не зявився, подав заяву, згідно якої просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надала, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.4), свідоцтво про народження (а.с.5).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про шлюб (а.с.4), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про народження (а.с.5), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність у сторін малолітньої дитини.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 3 червня 2006 року. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва (а.с.4).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що встановлено свідоцтвом (а.с.6).

З кінця 2014 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. На даний час позивач бажає укласти інший шлюб. Вказані обставини встановлені змістом позовної заяви.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ст. 3 ч.2 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. На даний час позивач бажає укласти інший шлюб.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечать інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 110-112 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77,78,80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 3 червня 2006 року у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 265, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 12 березня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов