Справа № 305/1392/18
Провадження по справі 2/305/687/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря судового засідання - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, укладеному 15 травня 2005 року у виконавчому комітеті Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Від спільного проживання народилася одна дитина: дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року шлюб між ними розірвано. Сімейне життя в них не склалося, відповідач покинув сім"ю, матеріально не забезпечує, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини. Всі питання щодо виховання доньки вирішує позивач, самостійно опікується дитиною, виховує та утримує її. Крім того, відповідач зобов"язаний надавати утримання своїй малолітній дочці, проте жодного разу не було здійснено виплату щомісячних аліментів на утримання доньки, які він мав виплачувати в розмірі по 800 гривень щомісячно, починаючи з 15 січня 2013 року і до досянення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду від 3 квітня 2013 року. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області твід 3 квітня 2013 року було визначено, що малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на вихованні матері. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні та добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки відмовляється. На сьогоднішній день дитині вже одинадцять років, вона не пам"ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питала та не цікавилася. З моменту розірвання шлюбу вони з донькою проживають в приватному будинку. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між нею та дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Крім того, відповідач не дає згоди на виїзд за кордон їхньої неповнолітньої доньки, чим порушує права та свободи вільного волевиявлення та пересування. Не дає їй можливості, як матері забезпечити повноцінний відпочинок дитини в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров"я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов"язків. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов"язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов"язків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 присутня не була. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився. Причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не з"явився. Був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до такого висновку.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959р.), "дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості".

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, укладеному 15 травня 2005 року у виконавчому комітеті Дубрівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, який 3 квітня 2013 року між ними було розірвано на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/620/13.

Від даного шлюбу у сторін народилася одна дитина: дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Довідка видана виконкомом Дубрівської сільської ради за №326 від 2 жовтня 2015 року свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 має на своєму утриманні малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородської РДА від 26 липня 2018 року за №445/03-31, Службою у справах дітей райдержадміністрації проведено перевірку щодо ухилення від виконання батьківських обов"язків ОСОБА_2 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12 червня 2018 року Службою було направлено лист №438/12/01-17 начальнику служби у справах дітей Рахівської райдержадміністрації про надення необхідних документів за фактичним місцем реєстрації батька дитини ОСОБА_2. Відповідно до довідки Ясінянської селищної ради від 13 липня 2018 року №652 ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_1 за місцем проживання відсутній. Відповідно до відомостей, наданих Дубрівською сільською радою 18 червня 2018 року ОСОБА_1, 1978 року народження проживає за адресою АДРЕСА_2. Склад сім"ї ОСОБА_1 є наступним: ОСОБА_4, 1986 року народження - чоловік, ОСОБА_3 2007 року народження - донька. Характеризується ОСОБА_1 Дубрівською сільською радою як спокійна, ввічлива. добросовісна та працьовита. Виховує та піклується про доньку. На даний час разом зі своїм чоловіком фактично проживають в Чехії. Зі слів ОСОБА_1 батько дівчинки самоусунувся від виконання своїх батьківських обов"язків, не переймається та не цікавиться потребами ОСОБА_3. Відтак, відповідно до довідки 01.04.2018 року №13.8-40/3906 виданої Рахівським районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ зазначено, що станом на 01.04.2018 року сума заборгованості по несплаті аліментів ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1, задля утримання доньки становить 47000 гривень. Відповідно до довідки Дубрівської ЗОШ 11.04.2018 року №101 з"ясовано, що батько учениці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом навчання доньки з 1 по 5 клас не відвідував батьківські збори, до школи не приходив. На підставі вищевказаного. враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини 21.06.2018 року №8/12/01-20, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає разом з матір"ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідності до ст. 164 СК України в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За роз'ясненнями п., п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

З характеристики учениці 5 класу Дубрівської ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_3, виданої класним керівником ОСОБА_5 та директором школи О.С.Король, та їх письмових пояснень, судом достовірно встановлено, що вихованням дитини виключно займається матір , яка завжди допомагає та навчає вирішувати життєві проблеми та труднощі. Мама дівчинки постійно бере активну участь у житті класу та школи. Батько учениці ОСОБА_3 протягом навчання доньки з 1 по 5 клас жодного разу не відвідував батьківські збори.

Дане свідчить про те, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Підстав, які б могли заперечити позбавленню відповідача батьківських прав судом не встановлено, оскільки останній душевною хворобою, недоумством чи іншою тяжкою хворобою не хворіє. Відповідач має реальну можливість допомагати дитині, утримувати та належним чином її виховувати, оскільки є молодою, здоровою особою працездатного віку, інвалідом не являється.

Врахувавши всі зазначені вище обставини суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частина 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України передбачає, що особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Однак, судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 квітня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 вже стягуються аліменти на утримання дочки в сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 15 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до ч. 6 ст. 164 Сімейного Кодексу України, рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Ужгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Закарпатській області, для відома в частині позбавлення батьківських прав.

Крім того, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 гривень .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, мешканця за адресою : АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1. відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, мешканця за адресою : АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: 89445, АДРЕСА_2, судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: І.І.Тулик