Справа № 127/9467/18
Провадження № 2/127/1639/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Бойко В.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» про зобовязання здійснити перерахунок за спожитий природний газ, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» про зобовязання здійснити перерахунок за спожитий природний газ. Позов мотивований тим, що 17.04.2014 року між ним та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» був укладений Договір про надання послуг з газопостачання №1006620. 03.09.2014 року працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» у належному позивачу помешканні за адресою: вул. Доватора, 6/4 м. Жмеринка Вінницької області здійснили демонтаж газового лічильника на повірку обліку природного газу РЛв4 «Новатор», №116069, 2002 року випуску, який за результатами повірки 06.10.2014 року був визнаний непридатним для подальшого використання. Пізніше за кошти підприємства позивачу було встановлено інший лічильник природного газу РЛ04 «Новатор», №1100292, 2011 року випуску, з початковим показником 13 м3. Позивач вказує, що відповідачем неправомірно без врахування реального обєму спожитого газу, проведених оплат згідно квитанцій та пільг інваліда війни, проведено нараховання за спожитий природний газ по середньомісячному (середньодобовому) обсягу споживання на встановлені норми споживання, у звязку з чим утворилась заборгованість на суму 8528,09 грн. Вимогу позивача щодо здійснення прерахунку оплати за реально спожитий обєм газу відповідач ігнорує та продовжує здійснювати неправомірні нарахування внаслідок чого збільшується сума заборгованості і тим самим порушує права та інтереси позивача. На підставі викладено позивач просить зобовязати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» здійснити перерахунок коштів за спожитий природний газ за період з вересня 2014 року по даний час.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву від 18.05.2018 року просив відмовити у задоволенні позовних вимог як небгрунтованих та безпідставних зважаючи на те, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2016 року з позивача стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 8528,09 грн. Виконавчий лист по даному рішенню з 12.01.2018 року перебуває на примусовому виконанні у Жмеринському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Позивач в період з грудня 2016 року по тепершній час взагалі не проводив оплати за отримані послуги газопостачання, в звязку з чим у нього збільщується сума заборгованості з урахуванням поточних показників лічильника газу та суми боргу.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, встановививши обставини та відповідні їм правовідносини суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити із наступного.

Відповідно до заочного рішення Житомирського міськрайонного суду Вінницької області від 21.12.2016 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» стягнуто заборгованість за спожитий природний газ в ромірі 8528.09 грн. та судовий збір. Рішення суду набрало законної сили. На підставі рішення суду 23.03.2017 року видано виконавчий лист №130/2148/16-ц. 12.01.2018 року відкрито виконавче провадження №55499237 Жмеринським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

При ухвалені даного рішення, судом встановлено наявність договірних відносин між сторонами у сфері послуг з газопостачання, неналежне виконання його умов ОСОБА_1, у звязку з чим станом на 31.01.2016 року виникла спірна заборгованість на суму 8528,09 грн. При цьому, стягнута за вказаним заочним рішенням суду заборгованість була розрахована згідно встановлених норм споживання та з врахуванням пільг для ОСОБА_1 та відповідно діям відповідача по нарахуванню цієї заборгованості дана відповідна оцінка.

Дане рішення суду не скасоване, ним встановлені обставини та підстави виникнення (нарахування) заборгованості у ОСОБА_2 перед ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» станом на 30.01.2016 року в розмірі 8528,09 грн., а тому вказані обставини в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню та не можуть бути переглянуті та переоцінені при розгляді справи за вказаним позовом ОСОБА_3, а тому позовні вимоги про зобовязання здійснити перерахунок за спожитий природний газ з вересня 2014 року по вказаний період стягнення не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобовязання відповідача здійснити розрахунок коштів з 01.02.2016 року і по даний час, то судом враховється наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що у позові слід відмовити.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Порядок обліку природного газу визначений главою 4 розділу ІХ Постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газороподільних систем» від 30.09.2015 року №2494. Зокрема, відповідно до п. 1,3 вказаної глави та розділу визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Згідно п. 4 Кодексу побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобовязаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом пяти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обєм розподілу та споживання природного газу (алокація) по обєкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного обєму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування обєму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Також, порядок зміни режиму нарахування обємів природного газу (необлікованих) передбачені главою 4 Розділу ХІ вказаного Кодексу, тобто внаслідок порушень його норм, у т.ч. у разі недопуска представника Оператора ГРМ для фіксації контрольних показників лічильника.

Відповідно до Постанови КМ України від 08.06.1996 року №619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» (втратив чинність з 24.03.2016 року), та Постановою КМ України від 23.03.2016 року №203 (зі змінами, діє з 01.02.2016 року) затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано копії з облікової книжки по особовому рахунку №6620а, де власноручно вказано розрахунки спожитого обєму природного газу, зокрема, за період з березня по листопад 2016 року та за листопад-грудень 2017 року. Також, на лицьовій стороні облікової книжки міститься відмітка про встановлення 25.10.2017 року газового лічильника №4075336 з початковим показником «0000,5 м3». Натомість, на підтвердження своїх вимог позивачем не надано будь-яких належних доказів щодо неправомірних дій відповідача про нарахування за вказаний період, а також про здійснення позивачем оплати послуг у вказаний період за фактичним обємом споживання газу, обставин відсутності лічильника обліку природного газу та підстав його встановлення 25.10.2017 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України позивачем не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в звязку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Отже, враховуючи матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову про зобовязання здійснити перерахунок за спожитий природний газ, оскільки такі вимоги, в розумінні положень ст.ст. 77-79 ЦПК України, є недоведеними.

Керуючись 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, на підставі Постанови НКРЕКП «Про затвердження Кодексу газороподільних систем» від 30.09.2015 року №2494, ст.ст. 526, 527, 530, 610-612, 629, 901, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Віницягаз» про зобовязання здійснити перерахунок за спожитий природний газ - відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ