АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/643/18Головуючий по 1 інстанції - Кондрацька Н.М.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Нерушак Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В.

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

учасники процесу:

позивач - ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_4;

представник відповідача - ОСОБА_5;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2018 року, ухваленої під головуванням судді Кондрацької Н.М., у залі Придніпровського районного суду м.Черкаси у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, - :

в с т а н о в и л а :

14 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на 1/4 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 та 49/300 частин житлового будинку, що розташовані за адресою по АДРЕСА_1.

Заяву ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в розмірі 2 745 767,99 грн. Згідно даних довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу належить 1/4 частина земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 та 49/300 частини житлового будинку, що розташовані за адресою по АДРЕСА_1.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт та заборонено вчиняти будь-які дії направлені на відчуження нерухомого майна, а саме: 1/ 4 (одної четвертої) частини земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 та 49/300 частин житлового будинку, що розташовані по АДРЕСА_1 і належать ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

ОСОБА_5 вважає, що ухвала не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. В апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що в заяві про забезпечення позову відсутні обґрунтування для накладення кількох заходів забезпечення позову, а судом не надано належної оцінки відсутності обґрунтувань та відсутності доказів на обґрунтування вимог. Накладення арешту на майно за оскаржуваною ухвалою порушує права відповідача ОСОБА_4 на користування, володіння та розпорядження своїм майном, на яке накладено арешт через існування договору іпотеки для забезпечення належного виконання договору позики та предмету іпотеки, яке є іншим майном, аніж те , на яке накладено арешт. Тому просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду від 22.01.2018 року про забезпечення позову у справі № 711/11411/17.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно норм ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, так як дана заява відповідає в повній мірі вимогам щодо її змісту та форми в контексті ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, вважає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з виділених матеріалів цивільної справи № 711/11411/17, 19.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Одночасно ОСОБА_3 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на 1/4 частину земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 та 49/300 частин житлового будинку, що розташовані за адресою по АДРЕСА_1

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову - задоволено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз'яснення п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 151 ЦПК України встановлено вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Зокрема, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали поданої ОСОБА_3 заяви про забезпечення позову, приходить висновку, що остання відповідає вимогам щодо її змісту та форми в контексті ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги, що судом не взято до уваги наявність договору іпотеки та можливість задоволення позивачем власних вимог за умовами договору іпотеки без накладення арешту на інше майно відповідача, та накладенням арешту на майно ухвалою суду про забезпечення позову порушуються права відповідача на користування, володіння та розпорядження майном, на яке накладено арешт через існування договору іпотеки для забезпечення належного виконання договору позики та предмету іпотеки не підлягають задоволенню, оскільки накладений ухвалою суду арешт та заборона вчиняти дії на відчуження нерухомого майна діє до вирішення спору між сторонами та ухвалення рішення і лише в разі задоволення позову, якщо буде відкрито виконавче провадження за заявою позивача до повного виконання рішення суду.

За таких обставин, немає підстав для скасування ухвали про забезпечення позову. Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Враховуючи, що визначений ухвалою суду спосіб забезпечення позову є тимчасовою мірою, яка застосовується до вирішення спору по суті, а правомірність вимог позивача підлягає вирішенню за результатами розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, а ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.01.2018 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики - залишити без змін.

Судові витрати залишити за особою, яка подавала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Нерушак Л.В.

Судді Бородійчук В.Г.

Василенко Л.І.

Повний текст постанови виготовлений 04. 05. 2018 року.