Номер провадження: 22-ц/785/1270/18
Номер справи місцевого суду: 500/5990/16-ц
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 року м. Одеса

Справа №500/5990/16-ц

Провадження №22-ц/785/1270/18

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання умов договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Швець В.М., 19 жовтня 2017 року , в м. Ізмаїл Одеської області ,-

встановила:

В листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 40979 грн. 48 коп. внаслідок невиконання умов договору і в обґрунтування позовних вимог , посилалася на те, що наприкінці 2013 року вона звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про розподіл майна. 27 березня 2014 року вона уклала договір про надання юридичної допомоги з адвокатом ОСОБА_3 - відповідачем. За надані послуги, сплатила відповідачу 12000 грн., які вона позичила у своєї подруги ОСОБА_5, а та в свою чергу отримала гроші у кредит у різних фінансових установах.

Позивачка посилалася на те, що відповідач умови договору не виконав, вона не була задоволена його роботою як її представника. В результаті вона вимушена була звернутися за допомогою до іншого фахівця. Добровільно відповідач , сплачені нею кошти не повертає, що змусило її звернутися з позовом до суду.

Позивач, просила суд розірвати договір про надання юридичної допомоги, укладений між нею та відповідачем, стягнути з відповідача суму гонорару 12000 грн. та відсотки за користування кредитом в сумі 28979 грн. 48 коп., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач позов підтримала , просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та винести нове рішення, яким розірвати договір про надання юридичної допомоги, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3 27 березня 2014 року та стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти внаслідок невиконання умов договору про надання юридичної допомоги від 27 березня 2014 року у загальному розмірі 40 979, 48 грн. та судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не звернув уваги на те, що адвокат ОСОБА_3 жодного разу не приймав участі у судових засіданнях .

Також ОСОБА_2 посилається на те, що при розгляді справи суд не з'ясував всіх обставин справи та не надав їм правової оцінки, не задовольнив клопотання, чим порушив принцип змагальності.

В апеляційній скарзі йде посилання на те, що ОСОБА_2 не отримувала повідомлення про розірвання договору з адвокатом ОСОБА_3, що, на її думку, також призвело до неправильного вирішення справи.

Відзив на апеляційну скаргу відсутній.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 27 березня 2014 року ОСОБА_2 уклала договір з адвокатом ОСОБА_3 про надання юридичної допомоги по двом цивільним справам / а.с. 92-93 /.

За умовами договору ОСОБА_2 повинна була сплатити адвокату 12 000 грн., з яких 3000 грн. по справі про стягнення аліментів та 9 000 грн. по справі про поділ майна. За надані послуги позивачка сплатила відповідачу 12 000 грн. згідно квитанції / а.с. 94/.

Ці обставини визнані сторонами у судовому засіданні.

Матеріалами справи підтверджено, що адвокат ОСОБА_3 на виконання умов договору про надання юридичних послуг позивачці займався підготовкою документів по її справам, готував запити, вивчав документи, приймав участь у судових засіданнях по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, що підтверджується копією ухвали суду по справі про поділ майна від 08.07.2014 року, актом суду від 05.08.2014 року, журналом судового засідання від 08.10.2014 року, ухвалою суду від 08.10.2014 року про задоволення клопотання ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про призначення експертизи, перепискою ОСОБА_3 з експертною установою / а.с. 164-173/.

При встановлених обставинах посилання апеляційної скарги на невиконання умов договору зі сторони адвоката ОСОБА_3 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Згідно умов договору у разі дострокового розірвання договору позивачка була зобов'язана сплатити йому не менш ніж 580 грн. за 1 годину роботи. На виконання доручення позивачки відповідач витратив загалом 45 годин.

У листопаді 2014 року відповідач звертався до позивачки для письмового оформлення розірвання договору, оскільки остання була незадоволена роботою адвоката, стала на нього скаржитися. 29.11.2014 року адвокатом були складені графік та акт виконання робіт та 01.12.2014 року направлено повідомлення про розірвання договору / а.с. 173-179/. Тому доводи апеляційної скарги про не отримання повідомлень про розірвання договору на увагу не заслуговують.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів про невиконання відповідачем умов договору, то суд першої інстанції, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, 375,381-384,390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови , зазначений строк обчислюється з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 16.03.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

О.М.Таварткіладзе