У Х В А Л А

01.03.2018 Справа №2-123/2003

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретарів судового засідання Зубко О.Я.,Грабської Ю.І.,

заявника ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру та присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, яка померла 03.05.2017 року, звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Тернопільського міського суду від 13 грудня 2002 року в цивільній справі № 2-8144/2002(2-123/03) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру, у виді накладення арешту на квартиру № 2 в будинку по вул. Пирогова, 28 в м. Тернополі. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що у відповідності до рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24.06.2003 року за ОСОБА_3 визнано право власності на квартиру по вул. Пирогова, 28/2 у м. Тернополі та зобов»язано її сплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/6 частину вказаної квартири по 8289 грн. кожній, передавши їм зазначені кошти з депозитного рахунку Тернопільського міського відділу ДВС. Вказане рішення суду 12.09.2003 року виконане у повному обсязі, позивачем сплачено відповідачам кошти присуджені в якості компенсації за частку у спільній власності, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленням Тернопільського міського відділу ДВС від 20.01.2004 року про повернення виконавчих листів у зв»язку із виконанням та постановою державного виконавця про закриття виконавчого провадження. Однак, на даний час, заявник позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв»язку із тим, що накладений в ході розгляду справи № 2-8144/2002 арешт на квартиру АДРЕСА_1 до цього часу не скасований. Із врахуванням наведеного просить її заяву задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просить її задовольнити, скасувати арешт накладений в якості забезпечення позову на належну померлій ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, оскільки рішення суду від 24.06.2003 року вступило в законну силу та повністю виконане, а тому потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення позову відпала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 у судовому засіданні просять у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що на даний час рішення суду від 24.06.2003 року про визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1 у повному обсязі не виконане і з ними не проведено повний розрахунок за належну їм частку у квартирі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає що заяву про скасування заходів забезпечення позову слід задовольнити виходячи з наступного.

Рішенням Тернопільського міського суду Тернопільської області від 09.04.2003 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на 2/6 частини квартири АДРЕСА_2 відмовлено за недоведеністю.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 24.06.2003 року вказане рішення Тернопільського міського суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено, визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру по вул. Пирогова.28/2 у м. Тернополі. Зобов»язано ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошову компенсацію за 1/6 частину вказаної квартири по 8289 грн. кожній, передавши їм зазначені кошти з депозитного рахунку Тернопільського міського відділу ДВС, отриманих згідно ухвали Тернопільського міського суду від 20.05.2003 року. Стягнуто з відповідачів в користь позивача судові витрати по справі по 65 грн. та за проведені експертизи-по 155 грн. з кожної.

Ухвалою Верховного Суду України від 28.03.2005 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24.06.2003 року відмовлено.

Як встановлено судом, в ході розгляду вказаної цивільної справи було вжито заходи забезпечення позову та ухвалою Тернопільського міського суду від 13.12.2002 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 20.05.2003 року в порядку забезпечення позову зобов»язано ДВС м. Тернополя прийняти на свій депозитний рахунок від ОСОБА_3 чи її представника ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 13110 гривень.

15.07.2003 року Тернопільським міським судом видано 4 виконавчі листи на виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 24.06.2003 року.

У відповідності до наявного у матеріалах справи повідомлення Тернопільського міського відділу ДВС №1640 від 20.01.2004 року виконавчі листи №2-123/03 про зобов»язання ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_2, ОСОБА_4 грошову компенсацію за частку у квартирі у сумі 8289 грн. кожній та стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 судових витрат повернуто до суду у зв»язку із повним виконанням згідно платіжних доручень №538,539,531 від 12.09.2003 року.

Постановою державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 18.12.2003 року виконавче провадження з виконання виконавчих листів №2-123/2003, виданих Тернопільським міським судом 15.07.203 року закінчено у зв»язку із виконанням. Виконавчі листи повернуто до суду.

Із довідки державного виконавця МВ ДВС Тернопільського міського управління юстиції №25779 від 11.09.2003 року вбачається, що згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 15.08.2003 року гроші стягнуті з ОСОБА_3 на підставі виконавчих листів №2-123 виданих Тернопільським міським судом 15.07.2003 року в розмірі 8289 грн. за мінусом сплаченого державного мита в розмірі 65 грн. та коштів за проведення експертизи по 155 грн. з кожної, перераховані на належні відповідачам рахунки у ВАТ «Державний Ощадний банк України».

У відповідності до реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським МБТІ 12.09.2003 року квартира АДРЕСА_3 зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №221804, виданого Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 03.05.2017 року, ОСОБА_3 померла 03.05.2017 року.

Відповідно до повідомлення Першої тернопільської державної нотаріальної контори №100/01-16 від 26.02.2018 року після смерті ОСОБА_3, яка померла 03.05.2017 року, заведено спадкову справу № 782/2017 року від 12.10.2017 року за заявою ОСОБА_1 Відповідно до матеріалів спадкової справи, 13.11.2007 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_7 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, за реєстром №4142.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна №104878467 від 23.11.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт у відповідності до ухвали Тернопільського міського суду від 13.12.2002 року, реєстраційний номер обтяження 5432924.

В силу вимог ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п»яти днів з дня його надходження до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала-ч.4 ст.158 ЦПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши заяву про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що рішення апеляційного суду Тернопільського Тернопільської області від 24.06.2003 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру та присудження грошової компенсації за частку у спільній власності набрало законної сили та станом на 20.01.2004 року виконане у повному обсязі, у зв»язку із чим відпала потреба у вжитих судом заходах забезпечення позову, суд вважає, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міського суду Тернопільської області від 13.12.2002 року у виді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 підлягають скасуванню, а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 про те, що грошова компенсація за належну їм 1/6 частку вказаної квартири сплачена не у повному обсязі, оскільки наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що присуджені до стягнення з ОСОБА_3 в якості компенсації належної відповідачам частки квартири грошові кошти в розмірі по 8289 грн. кожній, були перераховані на розрахункові рахунки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у ВАТ «Державний Ощадний банк України» в серпні 2003 року і з того часу будь-яких заяв від відповідачів щодо неналежного виконання рішення суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 260, п.4 ч.1 ст.353, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 Анатоліївни-задовольнити.

Заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру № 2 в будинку по вул. Пирогова, 28 в м. Тернополі, які вжиті ухвалою Тернопільського міського суду від 13 грудня 2002 року в цивільній справі № 2-8144/2002-скасувати.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити для виконання у Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень(вул. Шевченка,1 м. Тернопіль).

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не була вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_8