Постанова

Іменем України

27 листопада 2018 року

м. Київ

справа №373/347/14-ц

провадження №61-32755св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В.О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

суб'єкт оскарження - Переяслав-Хмельницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заступник начальника відділу Дудка Сергій Петрович,

заінтересована особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2017 рокуу складі колегії суддів: Гуля В. В., Голуб С. А., Іванової І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії заступника начальника Переяслав - Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки С. П., заінтересована особа - ОСОБА_5, в якій просило визнати незаконними дії заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки С. П. у виконавчому провадженні № 52358607 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 16 березня 2017 року та скасувати постанову заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки С. П. у виконавчому провадженні № 52358607 від 16 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу як винесену без передбачених законом підстав.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року скаргу ПАТ «Родовід Банк» задоволено. Постанову заступника начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудки С.П. від 16 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу визнанно незаконною та скасовано.

Зобов`язано відділ Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області у цивільній справі № 373/347/14-ц. Зобов`язано відділ Державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області повідомити суд про виконання цієї ухвали не пізніше, ніж у місячний строк з дня одержання копії ухвали суду. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що державним виконавцем вчинено дії під час виконання судового рішення, зокрема, після відкриття виконавчого провадження виявлено рухоме та нерухоме майно, зокрема транспорті засоби, цінні папери. Накладено арешт на все рухоме й нерухоме майно, оголошено розшук транспортних засобів боржника, накладено арешт на цінні папери, що належать боржнику, надано доручення на проведення виконавчих дій. Однак державним виконавцем не звернуто стягнення на майно, яке він виявив у боржника: цінні папери, транспортні засоби.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2017 року ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що при постановленні ухвали судом першої інстанції, в порушення вимог цивільного процесуального закону, не встановлено обставин, які мають значення для вирішення справи, не надано їм оцінки, у зв'язку з чим ухвалене у справі рішення є передчасним.

У жовтні 2017 року ПАТ «Родовід Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2017 року та залишити в силі ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

13 жовтня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за вказаною касаційною скаргою.

31 травня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що заступником начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ДудкоюС. П. у виконавчому провадженні № 52358607 порушено вимоги статей 10 та 18 Закону України «Про виконавче провадження», що перешкодило процесу здійснення виконавчого провадження, а саме: державним виконавцем не вчинено всіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача ПАТ «Родовід Банк».

Вчинивши виконавчі дії в обсязі, який зазначений у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, та при винесенні зазначеної постанови, державний виконавець грубо порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Державним виконавцем не вжито належних заходів щодо розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до відповідних державних органів.

Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки факту відсутності відомостей про проведення державним виконавцем перевірок майнового стану боржника з періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційним судом порушено норми процесуального права, оскільки згідно зі статтею 307 ЦПК України 2004 року, на яку посилається у касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк», при постановленні оскаржуваної ухвали та направленні справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки апеляційний суд вийшов за межі повноважень, наданих цивільним процесуальним законом.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ПАТ «Родовід Банк» без задоволення, а ухвали Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2017 року - без змін, з огляду на таке.

Відповідно до статті 383 ЦПК України 2004 року, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 березня 2017 року заступником начальника Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудкою С. П. на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно з якою у боржника не виявлено майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановлюючи ухвалу про задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції виходив з того, що весь спектр виконавчих дій свідчить про наявність вчинених державним виконавцем дій щодо виконання рішення суду, однак результату такі дії державного виконавця не дали. Державним виконавцем не звернуто стягнення на майно, яке він виявив у боржника: цінні папери, транспортні засоби. Транспортні засоби могли і можуть бути реалізовані у рахунок погашення боргу або заміни способу виконання рішення, а цінні папери - реалізуватися відповідно до вимог законодавства про цінні папери.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підтверджується матеріалами виконавчих проваджень № 45941201 та № 52358607 з примусового виконання виконавчого листа № 2-210/14, виданого 13 жовтня 2014 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» боргу в сумі 21 001,51 доларів США та 117 289,16 грн, за боржником зареєстровано транспортні засоби, зокрема, автомобіль марки «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що згідно постанови про розшук транспортних засобів від 30 січня 2015 року оголошено в розшук та згідно повідомлення Роти Державної патрульної служби Державної автомобільної інспекції Управління державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області № 70/343 від 28 квітня 2015 року автомобіль марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, затриманий та доставлений на спецмайданчик, місцезнаходження якого за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул. Київська, 200.

Апеляційним судом Київської області встановлено, що 06 травня 2015 року було винесено постанову про доручення на проведення виконавчих дій, а саме опису автомобіля боржника марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та передачу його на зберігання представнику Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Зазначену постанову направлено на адресу Відділу державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області.

26 травня 2015 року від відділу державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області до відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міського районного управління юстиції надійшов акт опису й арешту майна від 21 травня 2015 року, згідно з яким автомобіль передано на зберігання заступнику директора Комунального підприємства «Добробут» ОСОБА_6 (АДРЕСА_1) у зв'язку з тим, що представник Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на опис не з`явився.

У зв`язку з тим, що від відділу державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області до відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міського районного управління юстиції не надано фотофіксацію описанного транспортного засобу боржника, відділ державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міського районного управління юстиції не міг направити пакет документів для призначення експерта, оскільки без фотофіксації транспортного засобу виготовити висновок експерта неможливо.

Апеляційним судом Київсьої області встановлено, що 04 серпня 2015 року державним виконавцем винесено та на адресу відділу державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області направлено постанову про доручення на проведення виконавчих дій, а саме зміни зберігача автомобіля боржника марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та передачу його на зберігання представнику Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та надання до відділу фото автомобіля боржника марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Заступником начальника Переяслав - Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дудкою С. П. 24 лютого 2016 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 10 статті 49 Закону та направлено разом з оригіналом виконавчого документа та пакетом документів до відділу державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції у Рівненській області за місцем знаходження транспортного засобу боржника автомобіля марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, для подальшої його реалізації.

На адресу Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області 26 вересня 2016 року від Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження згідно з пунктом 10 статті 49 Закону разом з оригіналом виконавчого документа та пакетом документів. У постанові зазначено, що транспортний засіб боржника марки «Land Rover Discovery», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, реалізовано на електронних торгах та з коштів, отриманих у процесі реалізації, частково погашено борг на користь стягувача в розмірі 283 504,70 грн.

Згідно з відповіддю Територіального сервісного сервісу №3248 Міністерства внутрішніх справ у Київській області №31/1284 від 06 жовтня 2016 року, за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно з постановою про розшук транспортних засобів від 30 січня 2015 року, протягом всього часу транспортний засіб боржника автомобіль марки «Nissan Almera», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не розшукано.

Щодо цінних паперів, якими згідно з відповіддю Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 09/04/4240 від 27 лютого 2015 року боржник володів у кількості 2 430 532 штуки простих іменних акцій емітента Публічного акціонерного товариства «Лемешівське» (), що складає 29,549% від статутного капіталу емітента (номінальна вартість цінного папера - 0,25 грн), винесено постанову про арешт 2 430 532 штук простих іменних акцій емітента Публічного акціонерного товариства «Лемешівське» (), що складає 29,549% від статутного капіталу емітента (номінальна вартість цінного папера - 0,25 грн) та направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД-ЦП» і сторонам виконавчого провадження.

16 березня 2015 року до відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції направлено постанову про доручення на проведення виконавчих дій від 16 березня 2015 року про здійснення опису 2 430 532 штук простих іменних акцій емітента Публічного акціонерного товариства «Лемешівське» (), що складає 29,549% від статутного капіталу емітента, що знаходиться за адресою: вул. Трудова, 1, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область.

Так, 04 червня 2015 року від відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області до відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міського районного управління юстиції надійшов акт державного виконавця від 29 травня 2015 року та довідка Публічного акціонерного товариства «Лемешівське», згідно з якими встановити місцезнаходження 2 430 532 штук іменних акцій емітента Публічного акціонерного товариства «Лемешівське» (), що становить 29,549% від статутного капіталу емітента, неможливо.

Згідно з відповіддю Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД-ЦП» №224 від 21 вересня 2015 року, депозитарна установа заблокувала залишок цінних паперів боржника у кількості 670 532 штук акцій.

Апеляційним судом встановлено, що з приводу реалізації цінних паперів державним виконавцем здійснено заходи щодо арешту та розшуку цінних паперів у межах здійснення виконавчого провадження № 45941201, однак під час проведення виконавчих дій залишок цінних паперів арештовано, проте їх місцезнаходження невідоме, що необхідно для їх опису та реалізації.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини 1, абзацу 1 частини 2, пункту 3) частини 3 статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що встановлені апеляційним судом фактичні обставини справи щодо здійснених державним виконавцем дій щодо розшуку майна боржника, які мають значення для вирішення справи, судом першої інстанції залишилися невстановленими, відповідно, їм не надано правової оцінки, у зв'язку з чим, ухвалене у справі рішення є передчасним.

За змістом пункту 3 статті 312 ЦПК України 2004 року, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно із статтею 400 ЦПК України у Верховного Суду відсутні повноваження встановлювати обставини справи і оцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини, не свідчать про неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В.О. Кузнєцов

Г.І. Усик