Ухвала

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 323/2902/16-ц

провадження № 61-13221ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зарахування коштів та стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 серпня 2009 року у розмірі 25 670,01 грн.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зарахування на рахунок незаконно знятих грошових коштів у розмірі 7 700 грн та стягнення пені у розмірі 8 346,80 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у розмірі 17 970 грн.

Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з банку на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 8 346,80 грн.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 лютого 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту першого частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становив 1762 гривні.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом пункту першого частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу притаманним їм властивостям, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення цих справ до відповідної категорії.

Оскаржувана постанова судом апеляційної інстанції прийнята після набрання чинності Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Винятки, зазначені у пункті другому частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не наведені та не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gуmez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані банком судові рішення прийняті у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вони не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зарахування коштів та стягнення пені за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко