Номер провадження: 22-ц/785/5648/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря судового засідання- Ющак А.Ю.

Осіб,що беруть участь у справі:

Представник позивача- Данилюк А.Б.

Відповідач - ОСОБА_5

Представник відповідача- Балена Т.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Київський районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:

08 листопада2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовними вимогами в котрих просив суд стягнути з ОСОБА_5 76 740 грн.,що еквівалентно 3 000 доларів США,отриманих в якості повної передплати за договором виробництва корпусних меблів від 02.2016 року.

Вимоги обґрунтовував тим, що 02.07.2016 року між ОСОБА_7,ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 укладений договір на виготовлення та установку корпусних меблів по вул. Левітана, 63 Стоматологія. Сторонами договору встановлено строк установки заказу з 21 липня по 22 липня 2016 року. В результаті прострочення ФОП ОСОБА_5 виконання зобовязання щодо виробництва меблів, замовник втратив інтерес до їх отримання та відмовився від договору підряду та повідомив про це відповідача.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 відмовляється повернути отримані ним грошові кошти просив задовольнити позов.

Одночасно зазначав, що порушення відповідачем умов договору на виготовлення меблів,спричинило моральну шкоду яку оцінює 2 000 грн. Посилаючись на те, що ним були витрачені значні кошти на виготовлення меблів, не виконання умов договору спричинило душевні переживання, він розчарувався в людях, відчув себе ошуканим та потратив значний час на захист порушених прав просив суд стягнути моральну шкоду.

В запереченнях на позовну заяву представник ОСОБА_8 зазначає, що в замовленні № 37 був зазначений лише аванс вартості меблів ,еквівалентному 3 000 доларів США,повна вартість повинна була бути розрахована після їх виготовлення з урахуванням використаного матеріалу. Остаточна вартість вироблених ним меблів становила 4 462,00 доларів США, різницю котрих замовник погодився сплатити після повного їх виготовлення та встановлення.

В зазначений сторонами строк з 21.07.2016 року по 22.07.2016 рік в стоматологічні клініці за адресою м. Одеса, вул. Левітана, 62 за погодженим проектом(ескізом) корпусних меблів,з використанням обумовлених матеріалів та фурнітурою ним було здійснено часткову доставку та встановлення виготовлених меблів, а саме: були доставлені та змонтовані та закріплені тумби у робочому кабінеті,які знаходяться у позивача. Проте відповідач став змінювати вимоги та наполягав на їх переробці, а згодом став звертатись у правоохоронні органи. Посилаючись на зазначене зазначає відсутність вини у частковому простроченні виконання замовлення на виготовлення корпусних меблів та просить залишити без задоволення заявлені вимоги.

У вимогах щодо стягнення моральної шкоди просить відмовити за безпідставністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26.04.2018 року в заявлених вимогах відмовлено.( а.с.148-149).

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У відзиві представник відповідача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення районного суду без змін.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Заявник в апеляційній карзі посилається на ті ж обставини,що і в позовній заяві та стверджує, що відповідач не виконав своїх обовязків за договором підряду.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що між сторонами виникли договірні стосунки. Свої зобовязання відповідач виконав, а саме з вини позивача, який на етапі готових меблів висунув претензії та перешкоджав у їх повному монтажі.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Судом встановлено, що 02 липня 2016 року ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_9 уклали договір на виготовлення корпусних меблів та обумовили строк поставки з внесенням авансового платежу в розмірі 3 000 доларів США,без встановлення повної вартості заказу.( а.с.3)

Як вбачається з самого заказу він підписаний позивачем-Козловським .

Відповідно до договору надання послуг з перевезенням вантажу 18 липня 2016 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали договір з перевезення вантажу в період з 20.07.2016 року по 22.07.2016 року для встановлення корпусної меблі в м. Одеса,вул. Левітана,62( 78).

Відповідно до наданого розрахунку вартості корпусних виробів визначено ціну,кількість та вартість матеріалу,розроблений ескіз меблів. ОСОБА_5 та ОСОБА_12 уклали договір підряду на виготовлення та установку кварцової поверхні та надані накладні на придбання матеріалу.( а.с.31-55)

06.09.2016 року ОСОБА_6 звернувся до Малиновського ВП в м. Одесі та заявив про неправомірні дії ОСОБА_5

Відповідно до висновку від 16.09.2016 року Малиновського ВП в м. Одесі матеріали перевірки списано до справи Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ( а.с.14)

07 жовтня 2016 року ОСОБА_6 оскаржена бездіяльність посадових осіб Малинолвського ВП в м. Одесі ГУ НП В Одеській області ( а.с.15-16)

21 грудня 2016 року Головним Управлінням держпродспоживслужби в Одеській області складена довідка перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів на підставі скарги ОСОБА_7 щодо несвоєчасного виконання зобовязання підрядника з виготовлення корпусних меблів якою встановлено, що за результатом встановлених обставин,відносини які виникли між гр.ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_5 не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів»( а.с.76-77).

Допитаний в суді першої інстанції свідки ОСОБА_13,ОСОБА_12 підтвердили часткове монтування меблівв м. Одеса, по вул. Левітана, 63 Стоматологія.

ОЦІНКА СУДУ:

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того, що правовідносини які склались між позивачем ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 не відноситься до побутових потреб оскільки передбачалися для використання у підприємницькій діяльності з надання послуг в галузі стоматології, а тому положення Закону України «Про захист прав споживачів» не застосовується до спірних правовідносин між сторонами.

Судом не наведено правових підстав для відмови в вимогах щодо моральної шкоди.

Судова колегія приходить до висновку, що такий висновок районного суду не відповідає викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, суд дійшов його в наслідок порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Судова колегія погоджується з судженням районного суду , що відповідно, якщо громадянин (покупець, замовник) у правовідносинах виступає як підприємець, або фактично використовував придбаний чи замовлений товар у підприємницькій діяльності, або як найманий працівник, то на його відносини з продавцем Закон № 1023-XII не поширюється.

Проте, Закон «Про захист прав споживачів» не містить критеріїв розмежування використання товару для особистих потреб із використанням його у підприємницькій діяльності чи виконання обов'язків найманого працівника. Тому при вирішенні питання про можливість застосування до спірних правовідносин положень Закону суду необхідно з'ясувати, для яких цілей використовується придбана продукція: особистих потреб фізичної особи чи її використання пов'язане із підприємницькою діяльністю фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до тексту позовної заяви між фізичною особою ОСОБА_6, з однієї сторони, і приватним підприємцем з другої, виник спір .

За таких обставин,судова колегія прийшла до висновку , що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про захист прав споживачів» правовідносини щодо захисту прав споживачів регулюються цим Законом, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що містять положення про захист прав споживачів.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК Українизобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу(ч.2 ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст.628 ЦК Українивстановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з положенням, передбаченим ст. 81 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права немає вказівки про перерозподіл обов'язків доказування.

При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання, в тому числі й за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові).

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції (замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар (послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров'ю або майну споживача.

За умовами Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання в строк не пізніше 22 липня 2016 року виконати самостійно, із своїх матеріалів згідно ескізів корпусні меблі, за котрі отримав аванс в розмірі 3 000 лдоларів США,без встановлення остаточної їх вартості.

Судом встановлено, що факт невиконання зазначеного обов'язку в повному обсязі відповідачем не заперечується .

Проте, відповідач посилається на те, що меблі ним виготовлено в строк, частина яких ним доставлена та змонтована , а інша їх частина знаходиться на складі так як позивач не бажає їх отримати та сплатити їх повну вартість.

Згідно з приписами ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Саме невиконання відповідачем зобов'язання впродовж строку, встановленого сторонами для його виконання в Договорі, і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Виходячи з того, що ФОП ОСОБА_9 виконав свої обовязки щодо виготовлення корпусної меблі та їх монтаж залежить від дій самого позивача ОСОБА_6,котрий відмовився від їх отримання, судова колегія приходить до висновку, що підстави для повернення авансового платежу в розмірі еквівалентному 3 000 доларів США відсутні оскільки порушення строку установки заказу не свідчить ані про припинення договору, ані про припинення зобов'язань за договором, а позивач має право вимагати виконання договору в примусовому порядку відповідно до вимог ст.16 ч.2 ЦПК України.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до договору сторони не передбачили стягнення моральної шкоди за його невиконання, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо моральної шкоди.

З врахуванням зазначеного судова колегія з підстав ст.376 ч.1 п.3,4 ЦПК України змінює рішення в частині мотивів відмови в позові та ухвалює в цій частині нове рішення .

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,- ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Київський районного суду м. Одеси від 26 квітня 2018 року в частині мотивування відмови в позові змінити та ухвалити нове рішення.

В позовних вимогах ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 про захист прав споживачів-відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний тоекст постанови складено 03.08.2018 року

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

ОСОБА_4