Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що 31.03.2014 року помер дід позивача, ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшли трикімнатна квартира №10, розташована в житловому будинку №6 по вул. Короленка м. Словянська Донецької області та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по праву представлення. Також, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась рідна сестра померлого, ОСОБА_3, яка є спадкоємцем другої черги. 07.09.2016 року позивач отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про спадщину за законом у звязку із ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру №10, розташовану в житловому будинку №6 по вул. Короленка м. Словянська Донецької області та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1.

В судове засідання позивач, ОСОБА_2, не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі за участю свого представника, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник позивача, ОСОБА_5, в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні в повному обсязі, зазначив, що відповідач на протязі 2014-2016 років неодноразово оспорював право позивача на спадкове майно. Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, оскільки відповідач прийняла спадщину після ОСОБА_4, то вона є належним відповідачем по даній справі.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити в його задоволенні, зазначала, що не оспорює право позивача на спадщину, між нею та позивачем немає цивільно-правового спору, тому вона не є належним відповідачем по даній справі.

Представники відповідача, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, заперечували проти задоволення позову, просили відмовити в його задоволенні, наполягали, що ОСОБА_3 є не належним відповідачем.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ОСОБА_7 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 10.09.2014 року, ОСОБА_8 народився 12.06.1961 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_9

17.05.1995 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-НО №775570 від 28.10.2003 року.

Згідно з Свідоцтвом про народження серії І-НО №597598 від 10.09.2014 року, ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Таким чином, ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_9 та ОСОБА_4

ОСОБА_9 померла 25.11.2008 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-НО №336943 від 25.11.2008 року.

Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 10.09.2014 року право власності на трикімнатну квартиру №10, розташовану в м. Словянську по вул. Короленка, 6, станом на 01.01.2013 року зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Словянською міською радою народних депутатів 24.04.1996р., дата реєстрації 25.04.1996р., номер запису 8739 в книзі 9.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка трикімнатної квартири №10, розташованої в м. Словянську по вул. Короленка, 6.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 від 09.11.2017 року після смерті ОСОБА_9, померлої 25.11.2008 року, спадкова справа відкрита 27.04.2009 року за заявою про прийняття спадщини чоловіка померлої, ОСОБА_4 Крім того, 27.04.2009 року надійшла заява дочки померлої, ОСОБА_11, про відмову від прийняття спадщини, що також підтверджується матеріалами спадкової справи ОСОБА_9

Згідно з Свідоцтвом про смерть серії І-НО №790659 від 12.09.2014 року, ОСОБА_11 померла 09.10.2011 року.

З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи №11/2012, заведеної до майна померлої 09.10.2011 року ОСОБА_11 встановлено, що до складу спадкового майна увійшла квартира №АДРЕСА_1янська. З заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_11 звернувся її батько, ОСОБА_4, який 13.04.2012 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру.

31.03.2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №788105 від 23.04.2014 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли трикімнатна квартира №10, розташована в житловому будинку №6 по вул. Короленка м. Словянська Донецької області та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1.

Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Першої Словянської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 19.07.2017 року після смерті ОСОБА_4 нею було заведено спадкову справу за № 444/2014, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 19.07.2017 року.

Відповідно до матеріалів зазначеної спадкової справи, із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися сестра спадкодавця, ОСОБА_3, та онук спадкодавця, ОСОБА_2

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги, а ОСОБА_2 є спадкоємцем за правом представлення після свого батька, ОСОБА_8

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 08.09.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15.10.2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №10, розташовану в житловому будинку №6 по вул. Короленка м. Словянська Донецької області та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.09.2016 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем не наданий правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно.

Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 ОСОБА_11 ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Враховуючи наявність в матеріалах спадкової справи, заведеної до майна померлого ОСОБА_4, заяви відповідача, ОСОБА_3, про прийняття спадщини, та враховуючи її намагання усунути позивача від права на спадкування, суд приходить до висновків, що саме відповідач, ОСОБА_3, є належним відповідачем по даній справі.

Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на вищевказане майно за позивачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 18.07.2017 року право власності на трикімнатну квартиру №10, розташовану в м. Словянську по вул. Короленка, 6, станом на 01.01.2013 року зареєстроване за ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Словянською міською радою народних депутатів 24.04.1996р.

Згідно з довідкою КП «ЖЕК №6» від 11.09.2014 року, ОСОБА_9 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2янська з 23.04.2002 року по день своєї смерті 25.11.2008 року. Разом з нею в квартирі проживав та був зареєстрований її чоловік, ОСОБА_4

Отже, ОСОБА_4 після смерті своєї дружини, ОСОБА_9, спадщину прийняв, але належним чином свої спадкові права не оформив.

Крім того, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНВ №705135 ОСОБА_4 належав автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, 1979 року випуску, № двигуна 3856530, обєм двигуна 1452 куб.см, № кузова 0978311, красного кольору.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем 1/2 частки квартири № АДРЕСА_2янська Донецької області та автомобілю ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1 після померлого ОСОБА_4

Іншого шляху, ніж визнання права власності на вказане спадкове майно в судовому порядку, у позивача немає.

На теперішній час оригінал правовстановлюючого документу на квартиру та автомобіль у позивача відсутній, проте відомості про зареєстроване право власності на дану квартиру містяться в КП «БТІ» м. Словянська, що підтверджується відповідною довідкою.

Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно.

На думку суду, вказаних документів достатньо для висновку про те, що ОСОБА_4 дійсно на час смерті належала 1/2 частка квартири за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Короленко, 6/10, та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, а отже права спадкоємця останнього, ОСОБА_2, підлягають захисту шляхом визнання права власності на це майно.

За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв, то до нього перейшло право зареєструвати право власності на 1/2 частку квартири № АДРЕСА_2янська, що померлий не встиг здійснити за життя.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилась у звязку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину.

Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 1502,05 грн., про що в матеріалах справи знаходяться квитанції про сплату судового збору.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на послуги адвоката, суд вважає необхідним відмовити, оскільки позивачем не надано квитанції на підтвердження здійснення таких витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1259, 1268 ЦК України, п. 3.14 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № АДРЕСА_2янська Донецької області, загальною площею 73,4 кв.м, житловою площею 50,0 кв.м та автомобіль ВАЗ 2103, державний номер НОМЕР_1, 1979 року випуску, № двигуна 3856530, обєм двигуна 1452 куб.см, № кузова 0978311, красного кольору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5янськ, вул. Поштова, б. 12, кв. 23, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, судовий збір у сумі 1502,05 грн.

Повний текст рішення виготовлений 23 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_12