Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 635/9626/15-ц

провадження № 61-5535св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2016 року у складі судді Назаренко О. В. та рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року у складі колегії суддів Шаповал Н. М., Кружиліної О. А., Пшенічної Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Угрудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5 Після її смерті, він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Другої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На час смерті мати знаходилась в зареєстрованому шлюбі з

ОСОБА_3, який подав у встановлений шестимісячний строк заяву про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5 24 грудня 2015 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті

ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами та на земельну ділянку площею 0,1389 га за вказаною адресою. Також у період шлюбу ОСОБА_5 з ОСОБА_3 його матір'ю придбано автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано за відповідачем. Оскільки автомобіль Hyundai Getz, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстровано за ОСОБА_3, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права на нього в нотаріальній конторі.

З урахуванням викладеного, просив визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, припинити право власності за ОСОБА_3 на автомобіль, визнати за ним право власності в цілому на спірний автомобіль, стягнути з нього на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини автомобіля у розмірі 79 056,41 грн та витребувати у ОСОБА_3 зазначений автомобіль.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня

2016 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ним право власності на 1/2 частину автомобіля Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, який зареєстровано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5 Припинено право власності за ОСОБА_3 на вказаний автомобіль. Визнано за ОСОБА_2 право власності в цілому на спірний автомобіль Hyundai Getz. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини автомобіля Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 79 056, 41 грн. Витребувано у відповідача вище зазначений автомобіль та передано ОСОБА_2

Задовольняючи позові вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках. Право спільної сумісної власності презюмується. Доводи представника ОСОБА_3 про те, що автомобіль є особистою приватною власністю відповідача визнав безпідставними і не доведеними. Враховуючи, що автомобіль є неподільною річчю і його спільне користування сторонами не можливе, тому на підставі статті 365 ЦК України задовольнив позовні вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля, визнання за позивачем права власності на автомобіль в цілому та витребування його у ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року рішення районного суду в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину автомобіля марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом після смерті матері залишено без змін. В іншій частині рішення суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Частково скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд погодився з тим, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_5 в об'ємі, яка належала їй на час смерті, але позбавлений оформити свої спадкові права на 1/2 частину автомобіля марки Hyundai Getz, оскільки він зареєстрований за відповідачем, який є чоловіком померлої. Разом з тим, суд першої інстанції не врахував положень частини другої статті 365 ЦК України, яка вимагає обов'язкового попереднього внесення позивачем вартості частки на депозитний рахунок суду та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину спірного автомобіля та стягнення на його користь з позивача вартості 1/2 частини автомобіля.

У грудні 2016 року представник ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля таухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили належним чином обставин справи та не звернули уваги на те, що доказів придбання автомобіля ОСОБА_5 за власні кошти чи за кошти подружжя надано не було. А також не перевірили доводів відповідача про те, що автомобіль був придбаний за його особисті кошти, а тому є його особистою приватною власністю.

Отже, в частині відмови в позові рішення судів не оскаржувалося.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судом установлено, що 23 травня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено шлюб.

28 липня 2008 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_3 придбав автомобіль марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно листа державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 03 липня 2012 року матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_5 заведено на підставі заяви

ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 26 червня 2012 року.

21 червня 2012 року ОСОБА_3 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5

Відповідно Постанови державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 22 січня 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку автомобіля марки Hyundai Getz, номерний знак НОМЕР_1, після смерті ОСОБА_5, відмовлено у зв'язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності спадкодавця на це майно.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно пункту 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 2 цієї статті визначено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли до правильного висновку про те, що автомобіль є спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Позивачприйняв спадщину після смерті матері - ОСОБА_5 в об'ємі, яка належала їй на час смерті, як єдиний спадкоємець за законом, але позбавлений можливості оформити свої спадкові права на 1/2 частину автомобіля, оскільки автомобіль зареєстрований за чоловіком спадкодавця.

Доводи касаційної скарги про те, що автомобіль є особистою приватною власністю відповідача є безпідставними, оскільки відповідачем не доведено факт придбання автомобіля за його особисті кошти.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків районного та апеляційного судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Враховуючи те, що висновки районного та апеляційного судів відповідають встановленим у справі обставинам, рішення судів ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення без змін, відповідно до положень статті 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня

2016 року в не скасованій частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю. В.Черняк