Справа № 750/8900/17 Провадження № 22-ц/795/278/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Онищенко О. І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_3

На рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2017 року (суддя Коверзнев В.О.), ухвалене о 12 год. 48 хв. у м.Чернігові, повний текст рішення складено 26 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 41412 грн 58 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 жовтня 2016 року близько 19 години 20 хвилин автомобіль позивача марки AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1, був припаркований на спеціально відведеній ділянці проїзної частини по проспекту Миру 53 в м. Чернігів і з ним зіткнувся автомобіль НОМЕР_2, НОМЕР_3, який належить ЧП «Галактика», під керуванням ОСОБА_4 Згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 грудня 2016 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 4 квітня 2017 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, а згідно з постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 липня 2017 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Зіткнення сталось внаслідок того, що відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4, котрий рухався перед автомобілем під керуванням ОСОБА_4 різко змінив напрямок руху без попереджувальних сигналів, чим змусив ОСОБА_4 застосовувати екстрене гальмування, що призвело до зіткнення автомобіля ОСОБА_4 з автомобілем позивача. Внаслідок взаємодії автомобілів, автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, вартість відновлювального ремонту якого становить 40762,58 грн, які відповідач добровільно відмовляється відшкодувати. У звязку з наведеним позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01.12.2017 року залучено до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 та Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 40762 грн 58 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 650 грн у відшкодування матеріальних збитків та 640 грн у відшкодування судових витрат, а всього 42052 грн 58 коп. Рішення мотивовано тим, що вина відповідача в ДТП, якою завдано майнової шкоди позивачеві, за відсутності вини в цій ДТП ОСОБА_4, повністю підтверджується постановами Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.12.2016 року та 18.07.2017 року, що звільняє позивача від доказування цих обставин у межах даної справи, а тому завдана позивачу майнова шкода підлягає відшкодуванню з відповідача. Визначена позивачем до стягнення сума майнової шкоди є обґрунтованою та підтвердженою експертним висновком, а тому підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Кошти, витрачені позивачем в сумі 650 грн, є збитками в розумінні вимог ст. 22 ЦК України, а тому підлягають відшкодуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є необгрунтованим, безпідставним, таким, що не відповідає ні фактичним обставинам справи, ні чинним нормам матеріального і процесуального права. Відповідач вказує, що автомобіль НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_4, а автомобіль, яким керував відповідач, з авто позивача взагалі не контактував. ОСОБА_3 вважає, що вїзд автомобіля ГАЗ в припаркований транспортний засіб ОСОБА_5 відбувся внаслідок порушення саме водієм ОСОБА_4 п.13.1 ПДР, що випливає з його пояснень, які він давав на місці пригоди і які містяться у справі про адміністративне правопорушення. За доводами відповідача, судом першої інстанції безпідставно стягнуто вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу. ОСОБА_3 посилається, що стягнута з нього майнова шкода перевищує пряму (дійсну) шкоду на 23157,96 грн, тобто пошкоджений автомобіль ОСОБА_5 А6 став дорожчим на вказану різницю у вартості нових запчастин, що були встановлені при ремонті. Крім того, відповідач вказує, що висновок №363 експерта ОСОБА_5 виготовлений на замовлення позивача і не являється висновком експерта в розумінні ст.102 ЦПК України, в звязку з чим просив призначити у справі судову інженерно-технічну експертизу (обставин і механізму ДТП).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач вказує, що винну особу в порушенні ПДР судом встановлено вірно, оскільки саме через наявність причинно-наслідкового звязку між зіткненням автомобілів «Фольскваген» та «ГАЗ-3307» відбулось зіткнення автомобілів «ГАЗ-3307» та «Ауді» та в разі дотримання ОСОБА_3 ПДР під час керування автомобілем «Фольскваген» траєкторія руху автомобіля «ГАЗ-3307» не підлягала б зміні. ОСОБА_2 вважає суму стягнутої майнової шкоди обгрунтованою, враховуючи, що сума, яка фактично була витрачена на ремонт автомобіля (50923 грн), навіть значно перевищує визначену за результатами експертного дослідження суму (40762,58 грн).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Згідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає .

По справі встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_6, який був пошкоджений внаслідок ДТП, що відбулася 11 жовтня 2017 року о 19 год. 20 хв. на проїзній частини пр-ту Миру в м. Чернігові, напроти будинку №53. В момент ДТП автомобіль позивача був припаркований у дозволеному для цього місці.

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 грудня 2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Чернігівської області від 4 квітня 2017 року, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 липня 2017 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КупАП.

Згідно висновку №363 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу, складеного 24 грудня 2016 року експертом-автотоварознавцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1, необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 11.10.2016 року, станом на час проведення дослідження 24.12.2016 року складає 40762,58 грн; вартість відновлювального ремонту 17604,62 грн ; вартість матеріального збитку - 17604,62 грн (а.с.12-15).

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. 82 ЦПК України вважав доведеною вину у скоєнні дорожньо- транспортної пригоди ОСОБА_3, на підставі закритого провадження Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.07.2017 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відзиві на позовну заяву, ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_2 не визнавав, та зазначав про те, що водій ОСОБА_4 не порушував п.12.3 ПДР, зіткнення автомобілів «ГАЗ-3307» та «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1, сталось внаслідок порушення ОСОБА_4 п.13.1 ПДР та просив суд призначити по справі інженерно-технічну експертизу для підтвердження своєї позиції у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про наявність в діях ОСОБА_4 Порушень правил дорожнього руху України передбачених п.13.1, апеляційним судом по справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу. За висновком якої, в умовах місця події як за показами водія автомобіля «Фольскваген», так і за показами водія автомобіля «ГАЗ-3307», з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.15.5, п.15.6 ПДРУ, є необхідною умовою виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, а дія водія автомобіля «ГАЗ-3307» в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.1, 13.1, п.13.3,12.3 ПДРУ є причиною її виникнення. В умовах місця події з технічної точки зору, як за умов подовження руху прямолінійно автомобіля «Фольскваген», так і за умов зміни напрямку руху праворуч, водій автомобіля «Фольскваген», своїми односторонніми діями не міг запобігти зіткненню автомобіля «ГАЗ-3307» через наявність перешкоди для руху в смузі для руху автомобіля «ГАЗ-3307» у вигляді зупиненого автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 та відсутності габаритного коридору для безпечного проїзду автомобіля «ГАЗ-3307» між автомобілем «Фольскваген» ( до його зміни напрямку руху, як за показами водія автомобіля «ГАЗ-3307») та автомобілем «Audi А6», з урахуванням того що боковий інтервал обирає водій який виконує обгін, випередження або обїзд, тобто в даному випадку водій автомобіля «ГАЗ-3307».

Вихідні дані для проведення експертизи, узгоджувались учасниками судового засідання в судовому засіданні 27 березня 2018 року, а тому заперечення позивача щодо достовірності висновків експертизи з посиланнями на покази свідка ОСОБА_6, допитаного в судовому засіданні апеляційного суду, та клопотання про призначення додаткової експертизи були відхилені судом.

Висновки експертизи про дотримання учасниками дорожнього руху ПДР України, на ділянці дороги по проспекту Миру 53 в м. Чернігів де сталась дорожньо-транспортна пригода, узгоджуються з дією встановлених дорожніх знаків 5.35.1/2 ( пішохідний перехід), 5.38 ( місце стоянки), 7.6.1 ( спосіб постановлення транспортного засобу на стоянку), 7.14 ( платні послуги), що підтверджено в матеріалах справи довідкою Комунального підприємства «Міськсвітло» Чернігівської міської ради та фототаблицями.

Таким чином, відсутність вини відповідача ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце по проспекту Миру 53 в м. Чернігів 11 жовтня 2016 року, за участю водіїв ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, доведена в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.5,6 статті 82 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, що набрала законної сили у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обовязкова для суду при розгляді судом цивільної справи лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Притягнення особи до відповідальності із накладенням адміністративного стягнення стає неможливим із перебігом строків, установлених ст. 38 КпАП, але в мотивувальній частині постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення має бути встановлено винність особи у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та строк, що пройшов із часу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.12 ч.1 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Аналіз вище зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що встановлені в рішенні про адміністративне правопорушення обставини з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, але можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність вини ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 11 жовтня 2016 року посилаючись на її доведеність Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.07.2017 року у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка не містить у мотивувальній частині висновку про наявність його вини у даному ДТП.

ОСОБА_3 не брав участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, хоча і скористався правом на апеляційне оскарження, як потерпілий (автомобілю ОСОБА_3 були заподіяні пошкодження). Натомість, як відповідач по даній справі, він скористався своїми правами та просив суд перевірити його заперечення на позов, але суд першої інстанції вважав доведеними рішенням у справі про адміністративне правопорушення відсутність вини у дорожньо- транспортній пригоді водія ОСОБА_4

Дотримання Правил дорожнього руху України та відповідних дорожніх знаків є обовязком водіїв, а тому не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення всіх пунктів, які були порушені водієм та наявність судового рішення не можуть бути підставою для відмови у перевірці судом позиції у справі сторін у загальному порядку , що є порушенням принципу верховенства права.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилково висновку про наявність підстав для стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст.51 ЦПК України позивач самостійно визначає коло осіб, які мають відповідати за позовом, а тому залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості третьої особи, позбавляє суд вирішувати питання про обовязки особи, яка не залучена до участі в справі в якості відповідача.

Виходячи з зазначеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Згідно до ст.141 ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд. Змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст.258,263,374,376 ч.1п.1,382,384,389,390,391 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 960 гривень у повернення судового збору за апеляційний розгляд справи .

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:Судді: