Справа № 766/1763/17
16 лютого 2018 року Херсонський міський суд у Херсонській області у складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Тихоша Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
У 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 28.02.2008року між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 12.2.6.-11, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50 000, 00 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитом до 27.02.2018 року або достроково у випадках передбачених договором.
28.02.2008 року між банком, відповідачем і позичальником було укладено договір поруки № 02-23-12.6-11-333, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії.
В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між банком і ОСОБА_1 укладено 28.02.2008 року іпотечний договір № 02-23-12.2.6-11-332, за умовами якого ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 56, загальною площею 61,0кв.м., житловою 46,1кв.м., що розташована за адресою: м. Херсон, вулиця 40 років Жовтня, 157, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування від 22.03.2006 року серія ВСР № 402048.
Вартість предмета іпотеки склала 321 194,00грн., що згідно курсу НБУ на день підписання договору іпотеки, еквівалентно 63 602,77 доларів США.
У звязку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 25.08.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 131 520,87 доларів США, що еквівалентно 3 328 205,34 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 46 220,00 доларів США, заборгованості за відсотками в сумі 49 008,84 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 15 242,99 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 19 267,77 доларів США, заборгованості за комісіями в сумі 1 781,27 доларів США.
На адресу боржника та іпотекодавця банк направив письмову вимогу про термінове погашення заборгованості, яка ними отримана, проте будь яких дій, направлених на виконання договірних зобовязань ні боржник, ні іпотекодавець не здійснили.
Застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» сплачений судовий збір у розмірі 4 817,91 грн.
В останнє судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, і не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач та третя особа в судове засідання за викликом суду не зявлялися, про місце, день і час судового засідання повідомлялися, через оголошення у пресі.
Суд вважає можливим вирішити справу в заочному порядку, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зважаючи на заяву позивача та належне повідомлення відповідача та третьої особи про місце, день і час судового засідання.
Суд дослідивши матеріалі справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 33 та статі 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.02.2008 року між Акціонерно комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №12.2.6.-11, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50 000, 00 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за кредитом до 27.02.2018 року або достроково у випадках передбачених договором.
28.02.2008року між банком, відповідачем і позичальником було укладено договір поруки № 02-23-12.6-11-333, відповідно до якого ОСОБА_1 зобовязалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязання за договором відновлювальної кредитної лінії.
В якості забезпечення виконання умов кредитного договору між банком і ОСОБА_1 укладено 28.02.2008 року іпотечний договір № 02-23-12.2.6-11-332, за умовами якого ОСОБА_1 надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру № 56, загальною площею 61,0кв.м., житловою 46,1кв.м., що розташована за адресою: м. Херсон, вулиця 40 років Жовтня, 157, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування від 22.03.2006 року серія ВСР № 402048.
Вартість предмета іпотеки склала 321 194,00 грн., що згідно курсу НБУ на день підписання договору іпотеки, еквівалентно 63 602,77 доларів США.
Згідно звіту про незалежну оцінку вартості майна № ВА 170830-001 від 30.08.2017 року проведеного субєктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-АССІСТ» ринкова вартість квартири № 56, загальною площею 61,0кв.м., яка належить ОСОБА_1 згідно договору дарування від 22.03.2006року та розташована за адресою: м. Херсон, вул. Університетська(колишня 40 років Жовтня), 157, складає 659 044,00 грн.
У звязку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 25.08.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 131 520,87 доларів США, що еквівалентно 3 328 205,34 грн.
З наданого позивачем розрахунку в звязку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 25.08.2016року існує прострочена заборгованість у розмірі 131 520,87 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 3 328 205,34грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 46 220,00 доларів США (1 169 621,60грн.), заборгованості за відсотками в сумі 49 008,84 доларів США (1 240 194,64грн.), пені за несвоєчасне повернення кредиту 15 242,99 доларів США (385 731,94грн.), пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 19 267,77 доларів США (487 581,18грн), заборгованості за комісіями в сумі 1 781,27 доларів США (45 075,98грн.).
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позичальник за кредитним договором допустив неналежне виконання його умов щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитним коштами, що дає право банку звернути стягнення на предмет іпотеки.
Частиною першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
07 червні 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно до пункту першого, не може бути примусово стягнуте( відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно до зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України(позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальник/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництв нерухомого житлового мана) не перевищує 140кв.м. для квартири та 250кв.м. для житлового будинку.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що нерухоме майно не використовується як місце постійного проживання майнового поручителя ОСОБА_1 або у неї є у власності інше нерухоме майно.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 ЦК України «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення зобовязання.
Отже, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки(застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасового забороняє примусово стягувати(відчужувати без згоди власника).
Окрім того, згідно до пункту 4 ст.2 цього Закону протягом дії цього Закону, інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Оскільки зазначений Закону не зупиняє дію решти нормативно правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та проводять конкретні виконавчі дії, заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовного окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень, на період чинності цього Закону.
Рішення суду в частині звернення стягнення не предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та відстрочення виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Разом із тим суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині застосування заходів забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації.

Відповідно до вимог п.2 ч. 2ст.141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача, понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 817,91грн.

На підставі викладеного, ст.ст.263,526,1049-1050,1054 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором відновлювальної кредитної лінії №12.2.6.-11 від 28 лютого 2008 року, яка станом на 25.08.2016 року становить 131 520, 87доларів США, (що в гривневому еквіваленті складає 3 328 205,34грн.), і складається із заборгованості за кредитом в сумі 46 220,00 доларів США (1 169 621,60грн.), заборгованості за відсотками в сумі 49 008,84 доларів США (1 240 194,64грн.), пені за несвоєчасне повернення кредиту 15 242,99 доларів США (385 731,94грн.), пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 19 267,77 доларів США (487 581,18грн), заборгованості за комісіями в сумі 1 781,27 доларів США (45 075,98грн.) звернути стягнення на трикімнатну квартиру № 56, загальною площею 61,0кв.м., житловою 46,1кв.м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. 40 років Жовтня, (нинішня вул. Університетська), 157, яка належить на праві приватної власності іпотекодавцю ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.03.2006року серія ВСР № 402048, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3І за реєстраційним номером 1211, право власності на яку згідно з витягом номер 10171281 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 22.03.2006року Херсонським ДБТІ, зареєстроване в книзі 137, номер запису 53954 за реєстраційним номером 14223619, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження за початковою вартістю 659 044,00 грн., що визначена на підставі оцінки майна здійсненої субєктом оціночної діяльності, але на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 817,91грн.

В задоволені позовних вимог в частині застосування заходів забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі його в управління ПАТ «Укрсоцбанк» на період до його реалізації, відмовити.

Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червні 2014року №1304 VІІ.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Прохоренко