Справа № 308/326/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

06 березня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що вона працювала на посаді головного бухгалтера дочірнього підприємства Ужгородського туристсько-оздоровчого комплексу «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист». Наказом №12/02-01 по ПрАТ «Закарпаттурист» її було звільнено з роботи 13.04.2013 року. В день звільнення з нею не було проведено розрахунку, такий було здійснено лише 09.07.2013 року і то лише по виплаті зарплати, у звязку з чим вона змушена була звернутись до суду. 03.12.2015 року рішенням апеляційного суду Закарпатської області сятгнуто з ДП «Ужгородського туристично-оздоровчого комплексу «Світанок» на користь ОСОБА_1 32450,00 грн. за період з 21.11.2013 року по 15.04.2015 року. Зазначає, що після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати працівникові при звільненні належних сум. Присуджену апеляційним судом суму за період з 21.11.2013 року по 15.04.2015 року одержала 27.10.2016 року. Вказує, що надсилала відповідачу листа з проханням розрахуватися добровільно, однак ані відповіді ані грошей не одержала, у звязку з чим просить суд стягнути з ДП Ужгородський туристсько-оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні 70950 грн. за період з 16.04.2015 року по день подачі позову 20.10.2017 року.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачу ДП Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом №12/02-01 від 13.04.2013 року ОСОБА_1 звільнено із посади головного бухгалтера ДП Ужгородського ТОК «Світанок» ПрАТ «Закарпаттурист» на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, у звязку із скороченням штату працівників.

Судом встановлено, що при звільненні з ОСОБА_1 не проведено повного розрахунку всіх сум, що належать їй від підприємства при звільненні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2013 року стягнуто з ДП «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» на користь ОСОБА_1 8030 грн. середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні, 2000 грн. моральної шкоди та судові витрати, а в решті позову відмовлено.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.07.2014 року залишено без змін рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.11.2013 року.

03.12.2015 року рішенням апеляційного суду Закарпатської області стягнуто з ОСОБА_2 підприємства «Ужгородський туристично-оздоровчий комплекс «Світанок» на користь ОСОБА_1 32450.00 (тридцять дві тисячі чотириста пятдесят) гривень.

З тексту вказаного рішення слідує, що судова колегія прийшла до висновку, що має місце невиплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з моменту постановлення судового рішення від 21.11.2013 року по день фактичного розрахунку 15.04.2015 року, що становить 32450 грн. з розрахунку середньоденної заробітної плати, яка складає 110 грн. і яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч.2 ст.32 ЦПК України, факти, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили по одній цивільній справі, не доводяться знову при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті самі особи.

Позивачкою ставиться питання про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.04.2015 року по 20.10.2017 року в розмірі 70950,00 грн.

Виходячи зі змісту вказаних рішень судом встановлено факт порушення відповідачем строків розрахунку при звільненні позивача.

Згідно довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 17.11.2016 року, слідує, що грошові кошти на виконання апеляційного суду Закарпатської області від 03.12.2015 року в сумі 32450,00 грн. поступили на рахунок ОСОБА_1 - 28.10.2016 року.

Як зазначає Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своєму рішенні від 16.01.2008 року «Про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, витрат на правову допомогу» вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідає нормам діючого законодавства, а саме положенню ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144ц13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Конституційного суду України від 15.10.2013 року №1-18/2013 у справі за конституційним зверненням гр. ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення ч.2 ст.233 КЗпП України вирішено в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення та з відповідача ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.04.2015 року по 20.10.2017 року в сумі 70950,00 грн., а також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 709,50 грн.

Керуючись ст.ст. 116, 11, КЗпП України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» (код за , що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Кошицька, 30) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1), середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 16.04.2015 року по 20.10.2017 року в сумі 70950,00 (сімдесят тисяч девятсот пятдесят гривень 00 копійок ) грн

Стягнути з ОСОБА_2 підприємства Ужгородський туристсько оздоровчий комплекс «Світанок» Приватного Закарпатського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Закарпаттурист» (код за ), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Кошицька, 30 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір в розмірі 709,50 (сімсот девять гривень 50 коп.) грн.

Повний текст рішення складено 06.03.2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Закарпатської області і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4