Дзержинський міський суд Донецької області
Провадження № 2/225/55/2018
Єдиний унікальний номер 225/4887/17
ухвала

25 травня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області перебуває зазначена цивільна справа.

Через канцелярію суду надійшла заява позивачки про відвід головуючого судді, датована 25.05.2018 року. В якості підстав для відводу позивачка послалася на те, що судом не розглянуті та не задоволенні всі її клопотання. Зазначене викликає в неї сумніви в об'єктивності та неупередженості судді.

У судовому засіданні позивачка та її представник вказану вище заяву про відвід головуючого судді підтримано в повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти доводів позивачки, вважали їх безпідставними та необґрунтованими. Сумнівів у неупередженості головуючого судді в них ніколи не виникало.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши наявні матеріали справи в відповідних межах суд зазначає про таке.

Згідно з пунктом пятим частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Аналізуючи доводи заяви про відвід суд вважає, що міркування заявниці про існування підстав, які викликають у неї сумніви в об'єктивності та неупередженості судді є її суб'єктивною думкою, яка зацікавлена в вирішені справи на свою користь. Вказані в заяві твердження спростовуються матеріалами справи.

Таким чином підстави, наведені в заяві про відвід судді є такими, що не відповідають дійсності.

В той же час суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Європейський Суд з прав людини через свою практику визначив концептуальні підходи до тлумачення ст.6 Конвенції, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Неупередженість як вимога до суду означає, що суд, який розглядає справу, повинен бути безстороннім субєктивно, тобто не повинен мати будь-якої особистої заінтересованості та упередженості. Судді мають бути вільні від особистих симпатій, уподобань, прихильностей. Вважається, що суддя є безстороннім, якщо немає доказів, які б свідчили про протилежне. Тобто при розгляді справи існує презумпція неупередженості суддів.

Заявлені відводи суддям, згідно з тлумаченням Європейського Суду, мають бути ретельно перевірені й за наслідками перевірки прийнято відповідне рішення.

Суд також повинен бути безстороннім обєктивно, тобто має бути достатньо гарантій, що виключають будь-які законні сумніви стосовно цього. Судді повинні ухвалювати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомочного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, хоч би з чийого боку та з яких мотивів воно б здійснювалося.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються закону.

Згідно із положеннями ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Таким чином, вбачається упереджене ставлення з боку позивачки до головуючого у справі судді, а також певний тиск з її боку на суддю з метою вирішення дійсної справи на свою користь.

З метою уникнення подальших сумнівів цієї особи в неупередженості головуючого у справі судді, на підставі системного аналізу викладених вище положень законодавства та практики Європейського Суду, суд вважає, що заяву про відвід необхідно задовольнити, а справу належить передати до канцелярії суду для визначення за принципом вірогідностііншого судді для її розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.36, 40, 41 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід головуючому судді Геря О.Г. задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя передати до канцелярії суду для виконання вимог, визначених статтею 33 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 30 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: