Справа № 587/1135/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Сумський районний суд сумської області в складі:

головуючого судді Черних О.М.,

за участю секретаря судового засіданняі: Скрипка-Соіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Могрицької сільської ради Сумського району (с. Могриця, вул. Комсомольська, 1, Сумського району, Сумської області), про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказують, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської районної ради народних депутатів № 19 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть. Від того часу позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищезазначеним нерухомим майном та використовує його для власних потреб, а тому просить визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на спірний будинок.

Позивач та її представник до суду не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Могрицької сільської ради Сумського району в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до рішення виконкому Сумської районної Ради народних депутатів № 19 від 19.01.1989 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 22), після її смерті спадщина прийнята не була, а позивачка фактично, добросовісно, відкрито та безперервно користувалася вищезазначеним житловим будинком.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2, і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти , то суд вважає за можливе визнати право власності за позивачем за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) до Могрицької сільської ради Сумського району (с. Могриця, вул. Комсомольська, 1, Сумського району, Сумської області), про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає в АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, що належав на праві особистої власності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних