Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3414/17 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 285/3414/17 за позовом публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» до Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестеційний банк» про визнання недійсним та скасування акта державного виконавця, свідоцтва про право власності , скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційними скаргами Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Сташків Т.Б. в м. Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року публічне акціонерне товариство «Гарантбуд» (далі ПАТ «Гарантбуд») звернулося до суду із даним позовом, у якому просило визнати недійсними та скасувати акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04.06.2015 та свідоцтво про право власності від 19.06.2015 на комплекс будівель по АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_1, скасувати реєстрацію права власності на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.2016, витребувати з незаконного володіння у ОСОБА_2 комплекс вищевказаних будівель. ПАТ «Гарантбуд» позовні вимоги обґрунтовувало тим, що йому належить на праві власності комплекс будівель по АДРЕСА_1 загальною площею 2045,1 м2. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, 30.11.2007 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством було укладено договір іпотеки, предметом якого є комплекс будівель, які знаходяться по вищевказаній адресі. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 стягнуто з ВАТ «Гарантбуд» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №712 від 30.11.2007 у розмірі 2370969 грн 86 коп. На виконання зазначеного рішення суду, Господарським судом Житомирської області видано наказ № 906/142/13-г від 18.03.2013 про примусове виконання рішення. 04 квітня 2013 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, а 10.09.2014 державним виконавцем складено акт опису і арешту майна - комплексу будівель по АДРЕСА_1. 12 травня 2015 року було розміщено оголошення про проведення електронних торгів по лоту №47168 в системі електронних торгів арештованого майна на сайті ДП МУЮ «Інформаційний центр». 18 травня 2015 року були проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2960,7 м2 по АДРЕСА_1, за результатами яких, складено протокол проведення електронних торгів № 81635 від 18.05.2015. Переможцем електронних торгів став ОСОБА_1, який придбав нерухоме майно за ціною 1498096 грн. 04 червня 2015 року державним виконавцем було складено акт про проведені торги, на підставі якого, 19.06.2015 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на комплекс придбаних будівель, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області. 29 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено два договори купівлі-продажу комплексу будівель загальною площею 2960,7 м2 по АДРЕСА_1, згідно яких, ОСОБА_2 став власником цього нерухомого майна, а відомості про нового власника майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017, задоволено позов ПАТ «Гарантбуд» та визнано недійсними електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2960,7 м2 по вул. Герцена, 10 у м. Новограді-Волинському, що оформлені протоколом про електронні торги № 81635 від 18.05.2015. Позивач зазначав, що складання акта державного виконавця про проведені електронні торги забезпечує перехід права власності на майно від боржника до переможця торгів, оскільки такий акт складається за наслідками проведення торгів, а оскільки електронні торги від 18.05.2015 з реалізації майна позивача визнані рішенням суду недійсними, то акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04.06.2015 підлягає скасуванню. Крім того, підлягає скасуванню свідоцтво про право власності від 19.06.2015 на комплекс будівель по вищевказаній адресі, видане на ім'я ОСОБА_1, оскільки таке свідоцтво видане на підставі акта державного виконавця про проведені електронні торги від 04.06.2015, які судом визнано недійсними. Позивач також вважає, що оскільки акт державного виконавця про електронні торги та свідоцтво про право власності на комплекс будівель підлягають скасуванню, тому слід скасувати і реєстрацію права власності на цей комплекс будівель за ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.2016. Крім того, оскільки комплекс будівель вибув з володіння ПАТ «Гарантбуд», позивач просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ПАТ «Гарантбуд» спірний комплекс будівель на підставі статті 388 ЦПК України.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року позов ПАТ «Гарантбуд» задоволено частково. Визнано недійсними та скасовано акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04.06.2015 та свідоцтво про право власності від 19.06.2015 на комплекс будівель по АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_1 У задоволені позовних вимог про скасування реєстрації права власності на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 29.03.2016, витребування з незаконного володіння у ОСОБА_2 комплексу будівель по АДРЕСА_1 - відмовлено. Стягнуто з Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволення позовних вимог ПАТ «Гарантбуд». На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що оскаржуване рішення в частині визнання недійсними та скасування акта державного виконавця про проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності на комплекс будівель є незаконним, необґрунтованим, та таким, що ухвалене без дотримання норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Так, судом першої інстанції було взято за основу рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016, яким фактично не було скасовано протокол державного виконавця про електронні торги. Також, судом першої інстанції було порушено вимоги ст.141 ЦПК України щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, 16 березня 2018 року ПАТ «Гарантбуд» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування реєстрації права власності та витребування із незаконного володіння комплекс будівель та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог. ПАТ «Гарантбуд» у апеляційній скарзі посилається на те, що відмова позивачу у заявлених позовних про витребування майна перешкоджає належному виконанню судового рішення про стягнення заборгованості. Також суперечливим є висновок суду, що продаж майна боржника вчинявся із волі власника, що не підтверджується жодною нормою матеріального права. Таким чином, суд першої інстанції не всесторонньо дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам, що містяться у матеріалах справи, неправильно застосував та не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що в сукупності призвело до неправильного вирішення справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» - задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Гарантбуд», суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішенням Господарського суду Житомирської області визнано недійсними електронні торги, які були оформлені протоколом, то відповідно і акт державного виконавця про проведені електронні торги та свідоцтво про право власності підлягають визнанню недійсними та скасуванню.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року встановлено, що на забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 712 від 30.11.2007, 30 листопада 2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Новоград-Волинський Житомирської області" та відкритим акціонерним товариством "Гарантбуд" було укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 713, предметом якого є комплекс, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 2 045,1 кв. м, який складається з наступних об'єктів: літера "А" - контора загальною площею 67,6 кв. м; літера "Г 1"- котельня загальною площею 290,0 кв. м; літера "Г" - гараж загальною площею 302,5 кв. м; літера "Д" - будівля БРУ загальною площею 177,2 кв. м; літера "В" - столярний цех загальною площею 588,0 кв. м; літера "Б" - стара будівля загальною площею 255,5 кв. м; літера "ЄЄ1є" - цех шлакоблоків загальною площею 351,7 кв. м; літера "ЛЛ1" - котельня загальною площею 12,6 кв.м.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 стягнуто з ВАТ «Гарантбуд» на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором №712 від 30.11.2007 в розмірі 2370969 грн 86 коп.

З матеріалів справи вбачається, що Господарським судом Житомирської області видано наказ №906/142/13-г від 18.03.2013 про примусове виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 25.02.2013.

04 квітня 2013 року державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

13 січня 2014 року постановою державного виконавця накладено арешт на комплекс будівель по АДРЕСА_1 та 10.09.2014 державним виконавцем складено акт опису і арешту майна - зазначеного комплексу.

18 травня 2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2960,7 м2 по АДРЕСА_1, за результатами яких, складено протокол проведення електронних торгів №81635 від 18.05.2015. Переможцем електронних торгів став ОСОБА_1, який придбав нерухоме майно за ціною 1498096 грн, відповідно 04.06.2015 державним виконавцем було складено акт про проведені торги, на підставі, якого, 19.06.2015 ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на комплекс придбаних будівель, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016, задоволено позов ПАТ «Гарантбуд» та визнано недійсними електронні торги з реалізації комплексу вищевказаних будівель, що оформлені протоколом про електронні торги № 81635 від 18.05.2015.

Встановивши, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016 визнано недійсними електронні торги, що оформлені протоколом про електронні торги №81635 від 18 травня 2015 року, суд першої інстанції обгрунтовано визнав недійсними та скасував акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04 червня 2015 року та свідоцтво про право власності від 19 червня 2015 року на комплекс по вул. Герцена, 10 в м. Новоград-Волинський, видане на ім'я ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги Новоград-Волинського ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області про те, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.06.2016 електронні торги №81635 від 18.05.2015 року не скасовані, а тому суд першої інстанції передчасно задовольнив позов ПАТ «Гарантбуд» є безпідставними та спростовуються матерілами справи.

Між тим, апеляційний суд не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності з огляду на наступне.

За договором купівлі- продажу від 29.03.2016 ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 Ѕ частину комплексу будівель, загальною площею 2960,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, який складається з: контори 2-х поверхової, загальною площею 307,7 кв.м., будівлі контори загальною площею 67,6 кв. м., складу матеріалів -БМУ, загальною площею 587, 6 кв.м., котельні-гаража, загальною площею 592,5 кв.м., столярного цеху, загальною площею, 577,5 кв.м., старої будівлі, загальною площею 138,8 кв.м., пилорами, загальною площею 208,0 кв.м., цеху шлакоблоків, загальною площею 351,7 кв.м., лісорами, загальною площею 116,7 кв.м., котельні, загальною площею 12,6 к.в.м.

В цей же день ОСОБА_1 відчужив ОСОБА_2 Ѕ частину комплексу будівель, загальною площею 2960,7 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, який складається з аналогічних приміщень.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача.

Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння.

В постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року зазначено, що пунктом 5.2 іпотечного договору сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким із таких способів на вибір іпотекодержателя:

1) шляхом позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі продажа іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", продажа іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленим відповідною довіреністю - іпотекодержателем) предмету іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя; передача іпотекодавцем іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором у порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ "Про іпотеку". Договори про задоволення вимог іпотекодержателя є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Протягом 3-х днів з моменту переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний передати всю технічну та іншу документацію відносно предмета іпотеки, необхідну для здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки (п. 5.2.1 договору).

Шляхом звернення іпотекодержателем до нотаріуса для вчинення виконавчого напису або до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію (п. 5.2.2 договору).

Встановлено, що рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Гарантбуд" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 2 370 969 грн 86 коп. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 712 від 30 листопада 2007 року.

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтями 36, 37, 38 вказаного Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження"спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Як встановлено апеляційним судом, державним виконавцем вчинялися дії з виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, на користь іпотекодержателя, а не з виконання судових рішень чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку".

Водночас, арешт та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки повинно здійснюватись державним виконавцем відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку", оскільки рішення судів про стягнення з боржника на користь стягувача коштів, на виконання яких відкрито виконавче провадження, не дає державному виконавцю права звертати стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки при відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса з цього приводу. У випадку, коли у боржника немає майна, на яке може бути звернуто стягнення при виконанні судових рішень про стягнення заборгованості, а наявне у боржника майно є предметом іпотеки, державний виконавець повертає стягувачу виконавчий лист з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, реалізація предмета іпотеки можлива лише у разі наявності відповідного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса чи договору про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі, якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Крім того в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2016 року зазначено, що державним виконавцем проводились електронні торги стосовно комплексу будівель загальною площею 2960,7 кв.м. за адресою: вул.Герцена,10 м.Новоград-Волинський, без врахування прохідної, сараю, пропарочно-сушильної камери, а також асфальтного покриття, автозаправочної станції (АЗС), які знаходяться на території цілісного майнового комплексу ВАТ "Гарантбуд" та перебувають на його балансі.

За результатами проведених електронних торгів склалась ситуація, що новий власник придбаного майна вживає заходів до оформлення права власності, у тому числі і на об'єкти, які він не придбавав, тим самим, позбавляючи права позивача на реалізацію права власності щодо них. Реалізація на електронних торгах комплексу будівель, а не цілісного майнового комплексу, включаючи огорожу території та інші не враховані об'єкти, призвела до зменшення їх вартості.

Задовольняючи позов ПАТ «Гарантбуд» суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні прилюдних торгів з реалізації майна боржника мало місце порушення вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 №656/5 та положень Закону України "Про іпотеку", оскільки без визначеної законом підстави та без встановленого законом порядку відбулась реалізація іпотечного майна, що є підставою для визнання недійсними електронних торгів, які оформлені протоколом №81635 від 18 травня 2015 року. Із зазначеним висновоком суду погодився Рівненський апеляційний господарський суд та Вищий господарський суд України.

Отже, зазначені порушення призвели до порушення права власності ПАТ «Гарантбуд» на спірний комплекс будівель.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Встановивши, що комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1 вибув з володіння ПАТ «Гарантбуд» без визначеної законом підстави та без встановленого законом порядку реалізації іпотечного майна, тобто вибуло з володіння власника поза його волею, а тому спірне майно підлягає витребуванню власником з незаконнного володіння ОСОБА_2 з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України .

Суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що спірний комплекс будівель був реалізований на електронних торгах на виконання судового рішення, оскільки рішення Господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 про стягнення з боржника на користь стягувача коштів, на виконання якого відкрито виконавче провадження, не давало державному виконавцю права звертати стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки при відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса з цього приводу.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування реєстрації права власності ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про їх задоволення.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Новоград-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» задовольнити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року в частині відмови в задоволенні вимог про скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Гарантбуд» комплекс будівель, що знаходиться по АДРЕСА_1, який складається з: контори 2-х поверхової, загальною площею 307,7 кв.м., будівлі контори загальною площею 67,6 кв. м., складу матеріалів - БМУ, загальною площею 587, 6 кв.м., котельні-гаража, загальною площею 592,5 кв.м., столярного цеху, загальною площею 577,5 кв.м., старої будівлі, загальною площею 138,8 кв.м., пилорами, загальною площею 208,0 кв.м., цеху шлакоблоків, загальною площею 351,7 кв.м., лісорами, загальною площею 116,7 кв.м., котельні, загальною площею 12,6 кв.м.

Скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на комплекс будівель, що знаходиться по вул. Герцена, 10 в м. Новоград-Волинський.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 18 травня 2018 року.

Головуючий

Судді