Ухвала

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 200/6366/16ц

провадження № 61-7809 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 рокута постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2018 року ОСОБА_1 подана касаційна скарга на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 рокута постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII набрав чинності.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга здана на пошту 27 січня 2018 року, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

До касаційної скарги заявником додане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 рокута постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки копію постанови апеляційної інстанції заявник одержала 9 січня 2018 року, що свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діє на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Документ про сплату судового збору відповідно до статті 392 ЦПК України має бути доданий до касаційної скарги , проте ця вимога заявником не виконана.

З рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 рокувбачається, що позивачем в позові об'єднано дві немайнові вимоги.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання позовної заяви, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року мінімальна заробітна плата становила 1378 грн.

Таким чином заявнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 2 204,80 грн (0,4+0,4)*1378*200%).

У касаційній скарзі заявник просить звільнити її від сплати судового збору, враховуючи майновий стан.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини третьої цієї статті з підстав , зазначених у частині першій, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Звільнити від сплати судового збору суд може на підставі, зазначеній у частині першій статті 8 Закону України «Про судовий збір» (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1не надано належних доказів на підтвердження умов, передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Копія пенсійного посвідчення, вказана у додатках до касаційної скарги, заявником до касаційної скарги не додана, що підтверджено актом, складеним 1 лютого 2018 року управлінням забезпечення автоматизованого документообігу суду.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що має пільги щодо сплати судового збору відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», за якою споживачі звільнені від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є Закон України «Про судовий збір», тому саме цей Закон підлягає застосуванню.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Так як статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2017 рокута постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вказаного недоліку.

У разі невиконання у встановлений судом строк недоліку касаційної скарги, скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко