Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.,

при секретарі судового засідання - Лісняк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2018 року, належить квартира АДРЕСА_1.

Вищезазначений договір був укладений між позивачкою з однієї сторони та з іншої сторони з ОСОБА_2 та її донькою ОСОБА_3. При укладанні договору відповідачка мешкала у м. Вєнєв Вєнєвського району Тульської області, Російської Федерації, та згідно п.13 даного договору вона повинна була знятися з реєстрації у даній квартирі до 01.11.2018 року, але цього не зробила.

В даній квартирі зареєстрована продавець квартири - відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак особистих речей в квартирі не має, вона довгий час не мешкає у вказаній квартирі. На даний час відповідачка фактично мешкає у м. Горлівка Донецької області, тому вона не може прибути до м. Миколаївка та знятися з реєстрації за адресою квартири АДРЕСА_1.

Реєстрація відповідача у належній позивачу на праві приватної власності квартирі перешкоджає здійснювати право власності по відношенню даного житлового приміщення. Позивач несе витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та не може в майбутньому здійснити відчуження майна.

Просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі ордера серії НОМЕР_3 від 12.11.2018 року у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволені позовних вимог ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до Заяви від 24.11.2018 року просить розглянути справу за її відсутності та надає свою згоду на зняття її з реєстраційного обліку за місцем проживання, за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 31 жовтня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 та зареєстрованого за № 3653, ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1.

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано державним реєстратором приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 28678957 від 31.10.2018 року.

Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира, права користування яким вона просить позбавити відповідача.

Згідно з довідкою, виданої Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради № 12-19/08/82-1459 від 08.11.2018 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Акту, виданого Миколаївської міської радою б/н від 08.11.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але не мешкає за даною адресою з 2014 року по теперішній час, особистих речей у квартирі немає.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_2, 14.08.2009 року уклали шлюб, актовий запис № 126, після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 05.04.2017 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвали шлюб, актовий запис № 117 та відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_6, 05.04.2017 року змінила прізвище на ОСОБА_2, актовий запис № 6.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що в квартирі, власником якого є ОСОБА_1 зареєстрована відповідач ОСОБА_2, але фактично вона за цією адресою не проживає з 2014 року.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 150, 167 ЖК України, ст.ст. 29, 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у сумі 704,80 грн.

Повний текст рішення виготовлений 27 листопада 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко