Справа № 527/2588/17
провадження 2/527/141/18
26 лютого 2018 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
за участю секретаря - Волик Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який подано представником ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя та визнання права власності на домоволодіння,-
В С Т А Н О В И В:
07 грудня 2017 року представник позивача звернувся до суду від імені ОСОБА_1 з позовом до відповідача про розподіл майна подружжя та визнання права власності на домоволодіння.
Позивач та її представник в судове засіданні не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували з 1989 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвали згідно Витягу з рішення Глобинського районного суду Полтавської області 03 вересня 2004 року (а.с. 10).
Як вбачається з договору купівлі-продажу будинку від 03 березня 1992 року, ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок, що розташований за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Великі Кринки, розташований на земельній ділянці розміром 0,40 га, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кринківської сільської Ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 159 (а.с.11).
Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради від 22 травня 2017 року №02-26/1278 земельна ділянка, площею 0,40 га, розташована за адресою: Полтавська область, Глобинський район, с. Великі Кринки, вул. Незалежності (Жовтнева), будинок №27-А, не приватизована, перебуває у комунальній власності Кринківської сільської ради (а.с.8).
Відповідно до технічного паспорту, виготовлено на замовлення ОСОБА_1 24 березня 2017 року, житловий будинок, розташований за адресою: с. Великі Кринки, вул. Незалежності, 27А має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А» загальна площа 73,0 кв.м, житлова площа 48,1 кв.м, прибудова літ. «а» площею 13,3 кв.м, ґанок літ. «аг», сарай літ. «Б» площею 34,00 кв.м, погріб під частиною будівлі літ «Бп» площею 20,4 кв.м, убиральня літ. «В» площею 1,4 кв.м, колонка питна літ. «К», яма вигрібна літ. «Я», вимощення літ. «І», огорожа №1, ворота №2. ( а.с.12-14).
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1ст. 61 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Приймаючи до уваги те, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, за час спільного проживання придбали спірний будинок, який є спільним сумісним майном подружжя, позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 60, 61, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15,16, 368, 372, Цивільного кодексу України, ст. ст. ст.ст. 12, 13, 76-81, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручення у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 06 березня 2018 року.
Суддя А. О. Олефір