Провадження № 2/761/5050/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

та представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужейдова Тетяна Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_2 (надалі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до Київської міської ради (надалі по тексту - відповідач), де просив суд визначити йому як спадкоємцю за заповітом додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2002 року по час смерті спадкодавця позивач перебував із нею в дружніх стосунках, спілкувались та зустрічались в м.Луганськ. В подальшому після початку бойових дій у вказаній місцевості він припинив спілкуватись із ОСОБА_4 В квітні 2017 року позивач випадково зустрівся із спільною знайомою ОСОБА_6, яка повідомила йому про смерть ОСОБА_4 та про те, що вона залишила на ім»я позивача заповіт, який може знаходитись на зберіганні у сусідів спадкодавця в м.Луганськ. Про вказані обставини позивач не був обізнаний до цього часу, а сусіди та інші особи не мали із ним зв»язку. При наступній зустрічі в травні 2017 року ОСОБА_6 змогла передати позивачу заповіт із витягом з спадкового реєстру. Вказані документи позивачем було подано до третьої особи із заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Між тим, нотаріус Мужейдова Т.О. у видачі такого свідоцтва відмовила, зважаючи на пропуск позивачем 6-ти місячного строку на звернення за таким свідоцтвом та не проживання позивача із спадкодавцем до часу смерті. Позивач зазначив, що пропустив строк встановлений для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки спадкодавець помер на території проведення активних бойових дій (м.Луганськ, м.Костянтинівка Донецької області), визначених місцями проведення антитерористичної операції. У зв'язку з викладеним, позивач звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва у відповідності до вимог ст..ст.1221, 1269-1270 ЦК України, із вказаним позовом за захистом свого порушеного права.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав, зазначивши, що проведення антитерористичної операції унеможливлювало обізнаність позивача із існування заповіту, його отримання та подачу до нотаріуса.

Відповідача у судове засідання не з'явився, проте до судового засідання на адресу суду надіслав відзив на позов, де вказав про можливість розгляду справи за відсутності свого представника та вирішення справи у відповідності до вимог закону.

Третя особа в судове засідання не з»явились, але направила до суду письмові пояснення, де вказала, що дійсно 02.06.2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Було встановлено, що спадкова справа не заводилась і інших спадкоємців немає. Наведені у позові обставини складнощів в отриманні заповіту обумовлюють можливість задоволення позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 02.04.2018 року у цій справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду за участю сторін.

Обгунтовуючи підстави для звернення позивача до Шевченківського районного суду м.Києва із вказаним позовом слід керуватись вимогами ч.3 ст..1221 ЦК України із урахуванням того, що останнє місце проживання спадкодавця є м.Луганська, де на час смерті спадкодавця органи державної влади не здійснювали свої повноваження, а місцем відкриття відкриття спадщини є місце подання першої заяви 02.06.2017 року до нотаріуса в м.Києві.

Дослідивши письмові докази у справі, а також з'ясувавши виниклі між сторонами правовідносини та відповідно встановивши норми матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд не знаходить підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, за умовами ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Старобільськ Луганської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області (а.с. 13-14).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи.

Як встановлено судом, то за життя 23.07.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт у м.Луганськ на ім.»я позивача ОСОБА_2, у відповідності до якого вона на випадок своєї смерті заповідала відповідне майно у виді акції на його ім.»я (а.с.11)

Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За умовами ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, то 02.06.2017 року Позивач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мужейдової Т.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Між тим, в матеріалах справи наявна копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з якої вбачається, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_2 пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не проживав та не був зареєстрований із спадкодавицею на до дня смерті.

Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача пояснив та за змістом позову вбачається, що строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 він пропустив з поважних причини, оскільки про її смерть він дізнався лише в 2017 році та сам заповіт ним було отримано лише в травні 2017 року.

Суд погоджується із тим, що дійсно мали місце поважні причини пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на території місця останнього місця проживання спадкодавиці в м.Луганськ на час її смерті проводилась антитерористична операція, що підтверджується Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а саме ст..1 цього Закону встановлено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відтак, існували об»єктивні непереборні труднощі у підтриманні сталих відносин між громадянами, в тому числі і ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Крім того, як вбачається за змістом відносин між ними, то вони не носили характеру постійних і вказані особи не перебували у родинних відносинах між собою, а виданий в 2013 році заповіт на ім»я позивача жодним чином не вказував на його обізнаність із його існуванням та змістом на час видачі. Більше того, подальша смерть заповідачки із врахуванням проведення антитерористичної операції на вказаній території та само по собі отримання заповіту в 2017 році вочевидь є істотними труднощами для отримання інформації про смерть спадкодавці та отримання заповіту, а тому є поважною причиною пропуску позивачем строку на звернення до нотаріуса на прийняття спадщини.

Доказів зворотнього суду надано не було.

Крім того, як вбачається з витягу з спадкового реєстру від 24.05.2018 року, то інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому з метою захисту його майнових прав на отримання визначених у заповіті акцій, такий строк підлягає поновленню шляхом визначення 3-х місячного строку на подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини з дня набрання рішенням законної сили.

Суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат враховує положення ст.141 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладено та керуючись ст. 1217, 1258, 1261, 1270, 1272, ст. ст. ст..ст.3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мужейдова Тетяна Олександрівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, за заповітом від 23.07.2013 року протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1.

Відповідач: Київська міська рада, , адреса м.Київ, вул..Хрещатик, 36.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 29.05.2018 року