Справа № 456/2679/18
Провадження № 2/456/1244/2018
РІШЕННЯ

іменем України

25 жовтня 2018 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому будинку,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом та просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він являється власником будинку АДРЕСА_1, а відповідач його дочка. Дружина позивача та мама відповідача ОСОБА_3 померла в жовтні 1997 року і після її смерті відповідач виїхала на заробітки в Чехію. За час перебування в Чехії відповідач вийшла заміж, народила сина і припинила всі зв'язки зі позивачем, а також братом ОСОБА_4, який зі своєю сім'єю проживає у житловому будинку позивача. Протягом 20 років відповідач не приймала і не приймає жодної участі по оплаті комунальних послуг та утриманні житлового будинку, а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з'явилася в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справипозивач не заперечив.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується свідоцтвом про право власності виданого Дулібською сільською радою 08.10.2007 року на підставі рішення виконкому від 30.08.2007 року.

Згідно із записами в будинковій книзі для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2зареєстрована за вказаною адресою.

Відповідно до акту обстеження від 05.01.2018 року, складеного комісією в складі: сільського голови Дулібської сільської ради Васильківа П.І., секретаря Дулібської сільської ради Опришко О.М., депутата округу №6 Дробіняк Т.С., за адресою АДРЕСА_1 було встановлено, що ОСОБА_2фактично зареєстрована, але не проживає за вищевказаною адресою.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_2 виїхала в 1998 році в Чехію і з того часу він її не бачив в будинку, що належить позивачу ОСОБА_1

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зібраних доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 1998 року не проживає в будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, жодної участі по оплаті комунальних послуг та утриманню будинку не приймає, у зв'язку з чим втратила право на користування житловим будинком.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити та визнати відповідача такою, що втратила право на житло в будинку АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас