Справа № 459/3196/16-ц
Провадження № 2/459/42/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача . ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (треті особи: Міністерство соціальної політики України, Головнне управління Держпраці у Львівській області), про стягнення недоплачених коштів за період з 01.04.2001 року по 31.10.2016 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати відшкодування шкоди в зв`язку з профзахворюванням із заробітку по професії машиніста-механіка вугільного комбайну на шахті №5 "Великомостівська" в розмірі 3 389,65 грн. в місяць з відповідним коригуванням згідно Закону з 01.11.2016 року,-

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 33043,93 грн., які недоплачені йому за період з 01.04.2001 року по 31.10.2016 року; зобовязати відповідача нарахувати та виплачувати відшкодування шкоди в зв`язку з профзахворюванням із заробітку по професії машиніста-механіка вугільного комбайну на шахті №5 "Великомостівська" в розмірі 3 389,65 грн. в місяць з відповідним коригуванням згідно Закону з 01.11.2016 року.

На обґрунтування позову послався на те, що він є пенсіонером-шахтарем. В даний час він отримує відшкодування шкоди внаслідок професійного захворювання, яке отримав в час проботи на шахтах нинішнього ДП «Львіввугілля», а тоді: ВО «Укрзахідвугілля», з часом «Західноукраїнська вугільна холдингова компанія, які йому виплачує відповідач по справі. На даний час загальна сума щомісячних страхових виплат, які йому виплачуються становить 2 973,55 грн. в місяць, які вирахувані з середньомісячної відкоригованої заробітної плати електрослюсаря підземного 4-го розряду на шахті №4 «Великомостівська», з врахуванням 40% вини цієї щахти у його професійному захворюванні, та із заробітної плати машиніста-механіка вугільного комбайну під час роботи на шахті №5 «Великомостівська» (Західно-Українська виконавча дирекція з ліквідації шахт Державної компанії «Укрвуглереконструктуризація»), з врахуванням 60% вини цієї шахти у його професійному захворюванні. З таким розміром та механізмом нарахування та виплати йому відшкодування шкоди він не згідний. Зазначив, що первинно відшкодування шкоди йому призначили в час роботи на шахті №5 «Великомостівська» ВО «Укрзахідвугілля», де він працював з 01.09.1960 року по 15.06.1967 року машиністом механіком вугільного комбайна, у звязку з чим у 1968 році в нього було виявлено силікоз, та встановлено II групу інвалідності. Стверджує, що професійне захворювання в нього виникло, ще в час роботи машиніста-механіка вугільного комбайну, що підтверджено повідомленням МСЕК №55 від 20.06.2011 року та повідомленням лікарні №15 від 10.06.2011 року. Після звільнення в 1967 році з шахти №5 «Великомостівська», він працював на роботах не повязаних з підземними роботами аж до 04.06.1984 року, коли поступив на роботу підземним слюсарем на шахту №4 «Великомостівська». За вказівкою керівництва ВО «Укрзахідвугілля», в склад якого входили обидві шахти, Шахта №5 взяла на себе вину за втрату працездатності в розмірі 60%, та виплачувала йому відшкодування шкоди із заробітку машиніста-механіка вугільного комбайну, а Шахта №4 в розмірі 40% (із 80% втрати працездатності, які визначено), із заробітку електрослюсаря підземного. Вважає, що відповідач усупереч ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» виплачує йому відшкодування шкоди до сьогоднішнього дня, так як він отримав професійне захворювання за час роботи на професії механіка-машиніста вугільного комбайну на шахті № 5 «ВМ». Посилаючись на вищевказану довідку відповідача від 10.11.2016 року, зазначає що з 01.04.2001 року по 31.10.2016 року йому загалом було виплачено щомісячних страхових виплат на суму 239 439,24 грн., з яких 75 949,34 грн. нараховано Шахтою №4, та 163 489, 90 грн. нараховано Шахтою №5. На його думку, оскільки професійне захворювання у нього виникло ще при роботі машиністом-механіка вугільного комбайну на шахті № 5 «Великомостівська», з урахуванням вказаного вище, відповідач має йому виплачувати у весь цей період часу відшкодування шкоди 100% із середнього заробітку машиніста-механіка, а не з двох заробітків: машиніста-механіка та електрослюсаря підземного.Виплата відшкодування шкоди, виходячи із заробітку по двох професіях, привела до заниження йому виплати відшкодування шкоди за весь цей період часу з 01.04.2001 р. по 31.10.2016 р. в загальній сумі 33 043, 93 грн., та згідно його розрахунку, коли вираховувати відшкодування шкоди, яке підлягає виплаті йому в місяць лише із заробітку по професії машиніста-механіка вугільного комбайну на шахті 5 «Великомостівська», з якої відповідач лише частково виплачує йому відшкодування шкоди та 80 % втрати працездатності, то розмір щомісячного відшкодування шкоди мас становити не 2973, 55 грн., а 3389,65 грн. в місяць ((2033,79 , що виплачується : заробітку машиніста-механіка вугільного комбайна х 100%) : 60%) = 416,10, а отже дана сума в місяць, на сьогоднішній день йому не оплачується.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, перший суду пояснив, що на шахті №5 він працював 14 років, а на шахті №4 працював 10 місяців.

В судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позовну заяву та просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Міністерства соціальної політики України в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи Головнного управління Держпраці у Львівській області в судове засідання не з`явився, подав в суд заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Судом установлено, що позивач у період 01.09.1960-15.09.1967 років працював на шахті № 5 «Великомостівська» на посаді машиніста вугільного комбайну.

У період 04.06.1984-24.04.1985 роки позивач працював на посаді електрослюсара підземногоІV розряду, на шахті №4 «Великомостівська».

Згідно з наказом № 839-П «Шахти № 5 «Великомостівська» Західно-Українського виробничого обєднання по видобутку вугілля «Укрзахідвугілля» від 27.10.1993 року позивачеві встановлено відшкодування шкоди у звязку з профзахворюванням, при нарахуванні відшкодування збитків з 01.04.1993 року застосовано коефіцієнт відшкодування збитків для машиніста гірничовиймальних машин. Пропорційно стажу роботи шахта № 5 «ВМ» взяла на себе 60% вини.

Згідно копії відповіді відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Червонограді №29-06-1/16 від 10.11.2016 року, на звернення позивача, встановлено, що відділення ВДФСНВ в м. Червонограді продовжило позивачу виплату щомісячних страхові виплати з 01.04.2001 р, згідно довідок про розмір втраченого заробітку переданих ДВАТ шахтою «Відродження» (колишняшахта №4 «Великомостівська») та Західно - Українською дирекцією по ліквідації шахт. Сума страхових виплат станом на 01.04.2001 р. по ДВАТ шахті «Відродження» становила 81,09грн (середньомісячна зарплата 337,87грн., ступінь втрати професійної працездатності 60%, вина шахти 40%); по ЗУД 175,49грн. (середньомісячна зарплата 487,48грн., ступінь втрати професійної працездатності 60%, вина шахти 60%).Згідно довідки Міжрайонної спеціалізованої профпатологічної МСЕК від 14.10.2010 р. ЛВА-2 № 029204 ступінь втрати професійної працездатності збільшено до 80%.На даний час сума щомісячних страхових виплат становить 2973,55грн, де частка ВП «Шахта Відродження» ДП «Львіввугілля» становить 939,76 грн., а частка Західно-Українська дирекція по ліквідації шахт становить 2033,79грн., що підтверджується довідкою про суми нарахованих та виплачених щомісячних страхових виплат за період з 01.04.2001 р. по 31.10.2016 р..

В подальшому позивачем було скеровано скаргу на неправомірні дії відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Червонограді львівської області, на яку ним отримано відповідь від Міністерства соціальної політики України №295/18/153-16 від 13.09.2016 року, в якій останні вказують, що за інформацією виконавчої дирекції Фонду, з питанням перерахунку розміру відшкодування шкоди у звязку із профзахворюванням та стягнення заборгованості із відшкодуванням шкоди позивач неодноразово звертався до судів різних інстанцій, та судами усіх інстанцій (у тому числі і ухвалою Верховного Суду України від 30.05.2016 року) йому відмовлено у задоволенні вищевказаних позовних вимог. Окрім цього, в даному листі позивачу розяснено, що після прийняття справи потерпілого до Фонду, відділення виконавчої дирекції Фонду видає постанову про продовження виплат, які були призначені підприємством на підставі довідки. При цьому призначені підприємством виплати відділення Фонду не переглядає, оскільки відповідальність за призначення виплат потерпілим до 01.04.2001 залишається за підприємством. Фонд не має права перераховувати раніше призначені страхові виплати, він лише продовжує виплачувати раніше призначені підприємством щомісячні страхові виплати.

Як вбачається із відповіді завідуючого профпатологічним відділенням Львівської обласної клінічної лікарні №15 від 10.06.2011 року рішенням ЛЕК №39-1/581 від 10.06.2011 року встановлено, що професійне захворювання у хворого ОСОБА_1 розвинулося від роботи у професії машиніста-механіка вугільного комбайна.

Із відповіді №55 від 20.06.2011 року міжрайонної спеціалізованої профпатологічної МСЕК Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи вбачається, що на підставі висновку профпатологічної ЛЕК Львівської обласної клінічної лікарні (№15 від 10.06.2011 року), згідно меддокументації медекспертної справи, профпатологічна МСЕК вважає, що професійне захворювання інваліда другої групи ОСОБА_1 силікоз розвинулося від дії шкідливих факторів праці у професії машиніста-механіка вугільного комбайну.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 09.03.2017 року по даній справі було призначено медико-соціальну експертизу, на виконання якої комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи» Обласна медико-соціальна експертна комісія №1, в межах своєї компетенції зазначила, що професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло у вугільних шахтах внаслідок роботи на двох професіях: машиніста механіка вугільного комбайну та підземного електрослюсаря, та стійка втрата працездатності останнього повязана з роботою на вищевказаних посадах.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №1327/788/2012, встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 06.11.2012 року позов ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Червонограді Львівської області, третя особа ДП Львіввугілля, ДК Вуглеторфреструктуризація про перерахунок розміру відшкодування у звязку з профзахворюванням задоволено, та зобов`язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Червонограді Львівської області здійснити перерахунок розміру страхових виплат ОСОБА_1 внаслідок профзахворювання, починаючи з 14 лютого 2009 року, виходячи з встановленої втрати працездатності 80 % по відкоригованому заробітку машиніста-механіка вугільного комбайну, за час його роботи на шахті №5 Великомостівській та виплатити ОСОБА_1 різницю у страхових виплатах після проведеного перерахунку. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 14.05.2013 року апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Червонограді Львівської області задоволено, та вищевказане рішення міського суду від 06.11.2012 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю. В подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.09.2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, та вищевказане рішення апеляційної інстанції від 14.05.2013 року скасовано, та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В подальшому рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.12.2013 року апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Червонограді Львівської області задоволено, та вищевказане рішення міського суду від 06.11.2012 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Постановляючи вищевказане рішення, яке набрало законної сили 26.12.2013 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до акту розслідування розслідування професійного захворювання ОСОБА_1 складено шахтою ім. ХХУ з`їзду КПРС (пізніше шахта № 4 Великомостівська, на даний час - шахта Відродження), на якій позивач згідно записів у трудовій книжці працював підземним електрослюсарем з 04.06.1984 р. по 24.04.1985 р. В акті розслідування профзахворювання вказана лише одна професія - підземний електрослюсар. У відповідності до матеріалів справи, професійне захворювання, яке за словами позивача отримане ним під час роботи на шахті № 5 Великомостівська за спеціальністю машиніста-механіка вугільного комбайна, взагалі ніким не розслідувалося та акт розслідування професійного захворювання не складався. Однак, підставою для призначення страхових виплат потерпілим та продовження їх виплати після передачі справи підприємством до органів Фонду є обов`язкова наявність акту розслідування профзахворювання за формою П-4 за відповідною спеціальністю. За відсутності акта розслідування профзахворювання, який повинен був бути складений шахтою № 5 Великомостівська в період роботи на ній ОСОБА_1 за спеціальністю машиніст-механік вугільного комбайну, підстави для коригування позивачу заробітку машиніста-механіка вугільного комбайна, як і підстави для проведення з цього відкоригованого заробітку страхових виплат відсутні.

Окрім цього, дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №459/2994/14-ц, встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 17.09.2014 року в позові ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Червонограді Львівської області, Державного підприємства «Львіввугілля», з участю третьої особи: ДК «Центрально-Західна компанія Вуглеторфреструктуризація» в особі Західно-Української виконавчої дирекції з ліквідації шахт Державної компанії «Укрвуглереструктуризація», про стягнення заборгованості по відшкодуванню шкоди і з інших суміжних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08.06.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, та вищевказане рішення міського суду від 17.09.2014 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, та вищевказані рішення суду першої інстанції від 17.09.2014 року та апеляційної інстанції від 08.06.2015 року залишено без змін.

Постановляючи вищевказане рішення, Вищий спеціалізований суд України послався на те, що відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 грудня 2013 року у справі № 1327/788/2012 за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Червонограді Львівської області, треті особи: ДП «Львіввугілля», ДП «Вуглеторфреструктуризація», про перерахунок розміру відшкодування у звязку з профзахворюванням, встановлено, що професійне захворювання, яке отримане позивачем під час роботи на шахті № 5 «Великомостівська» за спеціальністю машиніста-механіка вугільного комбайна, взагалі ніким не розслідувалося та акт розслідування професійного захворювання не складався.Так, відповідно до вимог Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійною захворювання, які спричинили втрату працездатності», Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійне захворювання, які спричинили втрату працездатності» відділенням виконавчої дирекції Фонду в м. Червонограді було продовжено щомісячну страхову виплату втраченого заробітку позивачу та надалі здійснювалось перерахування розміру щомісячних страхових виплат. Відділення виконавчої дирекції Фонду лише продовжує виплати потерпілим на виробництві на підставі поданих роботодавцем документів.До матеріалів особової справи позивача, на підставі якого відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Червонограді проводить щомісячні страхові виплати долучений акт форми П-4 від 24 січня 1990 року, що був складений на шахті ім. 25 зїзду КПРС в/о № 4 «УЗУ» (в подальшому шахта № 4 «Великомостівська»). У даному акті зазначено, що позивач отримав професійне захворювання силікоз та зазначено професію - підземний електрослюсар. Даний акт позивачем не оскаржувався.Позивачу було призначено первинно шахтою № 4 «Великомостівська» відшкодування втраченого заробітку з професії підземного електрослюсаря у повному розмірі з урахуванням акта форми П-4, висновку МСЕК та вини підприємства у заподіянні професійного захворювання - 100 %.Доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійне захворювання, які спричинили втрату працездатності» та нарахування позивачу страхових виплат виходячи із середнього заробітку за професією машиніста-механіка вугільного комбайна не знайшли свого підтвердження, оскільки немає підстав для здійснення перерахунок розміру відшкодування шкоди на підставі вказаних норм, так як дані норми застосовуються у разі призначення первинно страхових виплат Фондом після 01 квітня 2001 року, не мають зворотної дії в часу і до даних спірних правовідносин не застосовуються.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги те, що позивач не погоджуючись з рішеннями у вищевказаних цивільних справах №№ 1327/788/2012, 459/2994/14-ц, в яких у задоволенні його позовних заяв відмовлено, звернувся до суду з вимогою про стягнення недоплачених коштів за період з 01.04.2001 року по 31.10.2016 року, зобов`язання нарахувати та виплачувати відшкодування шкоди в зв`язку з профзахворюванням із заробітку по професії машиніста-механіка вугільного комбайну на шахті №5 "Великомостівська" в розмірі 3 389,65 грн. в місяць з відповідним коригуванням згідно Закону з 01.11.2016 року, посилаючись на одну і ту саму обставину «що професійне захворювання, за словами позивача отримане ним під час роботи на шахті № 5 «Великомостівська» за спеціальністю машиніста-механіка вугільного комбайна», яка спростована судовими рішенням у вищевказаних цивільних справах, які набрали законної сили, встановлені у яких обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Львівська обл., м. Червоноград, вул. Стуса, 2/54, ІПН-) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, корп. 8, код ЄДРПОУ-41322361), з участю третіх осіб: Міністерства соціальної політики України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, код ЄДРПОУ-37567866), Головного управління Держпраці у Львівській області (м. Львів, вул. Міцкевича, 8, код ЄДРПОУ-39778297), про стягнення недоплачених коштів за період з 01.04.2001 року по 31.10.2016 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати відшкодування шкоди в зв`язку з профзахворюванням із заробітку по професії машиніста-механіка вугільного комбайну на шахті №5 "Великомостівська" в розмірі 3 389,65 грн. в місяць з відповідним коригуванням згідно Закону з 01.11.2016 року відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.03.2018 року.

Суддя: М. Д. Кріль