Справа № 175/1641/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

за участю:

секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом звернулася ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником житлового будинку №3 по вулиці Радісній в с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу ВАМ №138580 від 23 липня 2003 року зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3

У вищезазначеному будинку, крім неї, зареєстрований її син, відповідач у справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2008 року відповідач у даному будинку не проживає, житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує.

У звязку з тим, що реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суд не повідомив.

У звязку з чим та на підставі вимог ч. 4 ст. 223 та ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити по справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач.

Представник Відділу державної реєстрації виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що на підставі договору купівлі-продажу серія ВАМ №138580 від 23 липня 2003 року зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_3 ОСОБА_1 є власником даного житлового будинку.

Згідно довідки про склад сімї та проживання №2820 від 27 квітня 2017 року у будинку №3 по вулиці Радісній в с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області зареєстровані ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2, але останній фактично не проживає в ньому з 2015 року.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сімї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У звязку з тим, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає без поважних причин понад один рік, будь-якої домовленості стосовно цього між ним та власником будинку не має, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 відповідають нормам закону, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, ч.4 ст. 223, ст.ст. 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 150, 405 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної реєстрації виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком №3, що розташований за адресою вулиця Радісна (Котовського) в с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Зобовязати відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з реєстрації місця проживання та перебування місця проживання зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в житловому будинку №3, що розташований за адресою вулиця Радісна (Котовського) в с. Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Ребров

Провадження № 2/175/654/17