З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" листопада 2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Верніка В.М.
із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.06.2018 року позовну заяву залишено без розгляду та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.07.2018 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами на 07.09.2018 року та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.09.2018 року за письмовою заявою представника позивача розгляд справи відкладено на 18.10.2018 року з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання учасників справи, зокрема, відповідача ОСОБА_2 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України".
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18.10.2018 року розгляд справи відкладено на 21.11.2018 року у звязку з першою неявкою відповідача.
Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 21.11.2018 року у звязку з повторною неявкою відповідача вирішено здійснювати заочний розгляд справи на підставі положень ст.280-281 ЦПК України, так як згідно вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Позивач попередньо подала до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, додавши до своєї заяви оригінал розписки відповідача; проти винесення судом заочного рішення не заперечувала.
Відповідач за її належним повідомленням (викликом) в судове засідання не зявилась, відзиву на позов не представила.
За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України.
Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази в матеріалах справи, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно розписки від 06.03.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримала від позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 1500 доларів США, які зобовязалась повернути до червня місяця 2013 року (а.с.3,29,30). Відповідно до доданої до позову роздруківки курсу валют Національного банку України курс гривні щодо іноземної валюти долар США станом на 14.06.2018 року становив 2612,4210 грн. за 100 доларів США (а.с.5).
На виконання ухвали Жмеринського міськрайонного суду від 05.07.2018 року серед іншого про витребування доказів за клопотанням сторони позивача ОСОБА_4 міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області направив копію актового запису про шлюб від 20.12.2014 року №349, зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно якого остання змінила своє дошлюбне прізвище "Шкундя" на "Кульшенко" (а.с.40-41).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.
У відповідності до положень ч.1 ст.11, ч.1,2 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку; зобовязання виникають, зокрема з підстав договорів.
Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1,2 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно вимог ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві поику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем), у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до вимог ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у одному або кількох документах, яким обмінялись сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно вимог ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.
Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до змісту ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.
Відповідно до змісту п.14 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Так, з урахуванням вказаних доказів суд визначає належно доведеним позивачем ОСОБА_1 факт надання нею відповідачу ОСОБА_2 у позику 1500 доларів США, термін зворотнього повернення яких за відповідним зобовязанням минув до часу предявлення даного позову до суду.
Відповідачем не представлено суду будь-яких належних та допустимих доказів щодо здійснення нею платежів в рахунок повного чи часткового виконання власних зобовязань за вказаним договором позики від 06.03.2013 року, а отже, не доведено відсутність своєї вини у невиконанні усіх своїх зобовязань боржника за договором позики, що згідно вимог закону є обовязком особи, яка порушила зобовязання.
Про застосування щодо спірних правовідносин позовної давності ніким із сторін не заявлено, що не становить підстав вирішення судом даного питання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплату якого позивачеві судом при відкритті провадження у справі було відстрочено до ухвалення рішення по суті спору.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263-266, 274, 279, 280-283 ЦПК України, ст. 3, 11, 207, 509, 526, 527, 545, 610, 612, 614, 625, 626, 627, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд
ВИРІШИВ :
Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.