Справа № 191/3342/17
Провадження № 2/191/1506/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу № 191/3342/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Синельниківського району, третя особа: ОСОБА_4 Державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок та господарські будівлі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 селищної ради Синельниківського району, третя особа: ОСОБА_4 Державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок та господарські будівлі.

До початку розгляду справи, позивач надав суду уточнюючу позовну заяву, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого у м. Синельникове Дніпропетровської області 10 березня 1994 року Державним нотаріусом другої ОСОБА_4 нотаріальної контори на підставі заповіту, посвідченого ОСОБА_3 селищною радою народних депутатів, Синельниківського району, Дніпропетровської області 07 вересня 1992 року і зареєстрованого в реєстрі за № 35, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 померлого 06 вересня 1993 року, являються ОСОБА_6, що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1, що мешкає за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна (Центральна) буд. № 69, в рівних частинах кожний.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна (Центральна) буд. 69.

Після чого свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на вказаний в ньому житловий будинок, господарські будівлі та споруди, було зареєстроване у Синельниківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_1, за реєстром № 208 реєстрової книги № 2 - 13.04.1994 року.

Згідно листа комунального підприємства "Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані за адресою: смт. Славгород, вул. Центральна (Леніна) № 69 зареєстровані за ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 10.03.1994 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_4 держнотконтори за реєстром № 305.

Таким чином починаючи з 1994 року позивач ОСОБА_1 з дозволу його сестри ОСОБА_6 став добросовісно володіти 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами які розташовані: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Центральна (Леніна) буд. 69.

03.04.2014 року померла ОСОБА_6.

Відповідно до довідки виданої ОСОБА_3 селищною радою - ОСОБА_6, яка померла 03.04.2014 року, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті з нею проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так, відповідно до довідки виданої виконкомом ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно з 1994 року і по теперішній час фактично володіє (проживає, наглядає, сплачує комунальні послуги, здійснює ремонтні роботи) житловим будинком в цілому, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Центральна (Леніна), 69.

В свою чергу позивачу ОСОБА_1 достовірно відомо, що відповідач у справі, його племінник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, не претендує на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Центральна (Леніна) № 69, що належать його покійній матері ОСОБА_6.

Отже, із зазначених документів вбачається, що він з 1994 і по теперішній час постійно користуюся вказаним житловим будинком, в повному обсязі сплачую комунальні послуги (вода, газ, електроенергія) за вказаний житловий будинок в цілому.

Розпорядженням Славгородського селищного голови Синельниківського району Дніпропетровської області за № 12 від 25.01.2016 року «Про перейменування вулиць населених пунктів ОСОБА_3 селищної ради» вулицю Леніна перейменовано на вулицю Центральну.

Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Центральна, буд.69, яка належала померлій ОСОБА_6.

Позивач у підготовче судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, уточненні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник позивача у підготовче судове засідання не зявився, але до його початку надав, суду заяву, якою просить справу розглядати без його участі, уточненні позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищна рада у підготовче судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_4 Державна нотаріальна контора у підготовче судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи без участі державного нотаріуса.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду докази, відносно того, що, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.03.1994 року він ОСОБА_1 та його сестра ОСОБА_6, є спадкоємцями жилого дому, в рівних частках кожний, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69 ( а .с. 9)

Згідно Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, власниками по Ѕ частки житлового будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69 значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а. с. 14-16).

З свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І КИ № 563369 виданого виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 07.04.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 03.04.2014 року - померла ( а. с. 10).

В довідці виданої заступником ОСОБА_3 селищної ради від 08.02.2016 року 2016 року зазначено, що померла ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з ОСОБА_2 25.04.1973 року ( а. с . 18).

Відповідач ОСОБА_2, буду спадкоємцем після смерті ОСОБА_6, за місцем розташування спадкового майна за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69 ніколи не проживав та зареєстрований не був.

Відповідно до довідки виданої головою ОСОБА_3 селищної ради від 12.04.2018 року № 394 та довідки № 1030 від 11.09.2017 року ОСОБА_1,06.05.1949 року зареєстрований та проживає один в будинку за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69 з 1994 року по теперішній час ( а.с. 21).

Розрахункові книжки по сплаті комунальних послуг, свідчать, що споживачем даних послуг за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69 є ОСОБА_1, за використання якими, останній сплачує кошти (а.с.22).

Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

При вирішенні цього спору суд враховує наступне: задоволення вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно яке не має власника. Позивач, як незаконний володілець протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.

Суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт добросовісного заволодіння позивачем ОСОБА_1 нерухомим майном: 1/2 частиною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Леніна буд. 69, а також те, що позивач відкрито, безперервно володіє цим нерухомим майном понад десять років. Тобто, суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за позивачем.

Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В зв'язку із зазначеним, позивачу ОСОБА_1, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 665 грн. 67 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору у сумі 320 гривень 00 копійок, що відповідає ставці судового збору за вимогою майнового характеру у даній справі, а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 320 грн. 00 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного керуючись ст. 328, ст. 344 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 81, 200 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Славгород, вул. Центральна, буд.69, яка належала померлій ОСОБА_6.

Повернути позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, з державного бюджету 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., що становить 50 відсотків судового збору, що відповідає ставці судового збору за вимогою майнового характеру, сплаченого при поданні позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: ОСОБА_8