АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня2018 року м. Київ

Справа 760/20574/14-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Поліщук Н.В., Шкоріної О.І.

секретар Довгопола А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хладопром» про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Хладопром» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним повністю свідоцтва на знак для товарів і послуг,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним повністю свідоцтва на знак для товарів і послуг, в якому просив суд визнати недійсним повністю Свідоцтво на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за № НОМЕР_1 від 26.04.2010 та Свідоцтво на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за № НОМЕР_2 від 26.04.2010, зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (далі - ДСІВУ) внести відомості про визнання недійсними повністю вищезазначених свідоцтв до відповідного Державного реєстру та опублікувати такі відомості в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.08.2015 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Хладопром» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним повністю свідоцтв на знак для товарів і послуг - задоволено.

Визнано недійсним повністю свідоцтво на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за № НОМЕР_1 від 26.04.2010, власником якого є ОСОБА_2.

№ апеляційного провадження:№ 88-ц/796/28/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Визнано недійсним повністю свідоцтво на знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за № НОМЕР_2 від 26.04.2010, власником якого є ОСОБА_2.

Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за № НОМЕР_1 від 26.04.2010 та опублікувати такі відомості в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Зобов'язано Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості про визнання недійсним повністю свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за № НОМЕР_2 від 26.04.2010 до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та опублікувати такі відомості в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнуто з ОСОБА_2, (02100, АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Хладопром» (61099, м. Харків, вул. Хабарова, 1, ) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.06.2016 рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21.08.2015 скасовано та ухвалено нове рішення. В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Хладопром» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2 про визнання недійсним повністю свідоцтв на знак для товарів і послуг - відмовлено.

30.03.2018 на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «Хладопром» про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 17.06.2016 у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій представник ТОВ «Хладопром» просив скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 17.06.2016 та повернути справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В якості нововиявлених обставин вказує на Висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 03.03.2018 № 4052, з якого вбачається, що знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_3 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України НОМЕР_4 є такими, що можуть ввести в оману відносно особи, яка виробляє товари 29 та 30 класів МКТП. Тобто, наведене свідчить, що висновок експерта Петренко С.А. зроблений з грубим порушенням вимог Закону України «Про судову експертизу», а апеляційним судом при ухвалення рішення було використано документ, який складений з порушенням законодавства, що в свою чергу вплинуло на правильність рішення суду. Таким чином, Висновок № 4052 має суттєве значення для вирішення справи і є істотною підставою для ухвалення правильного рішення у справі, оскільки свідчить про безпідставність відмови судом апеляційної інстанції у задоволенні позовних вимог ТОВ «Хладопром».

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

Представник ТОВ «Хладопром» - Радченко О.В. підтримала заяву та просила її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів виходить з наступного.

За правилом ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Вказаний висновок висловлено Верховним Судом України в постанові від 10 липня 2017 року.

Розглянувши заяву ТОВ «Хладопром», колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як на нововиявлені обставини заявник посилається на Висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності № 4052 від 03.03.2018, який було складено в рамках кримінального провадження за фактом вчинення експертом Петренко С.А. кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.384 КК України. З вказаного Висновку вбачається, що знаки для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом України НОМЕР_3 та «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України НОМЕР_4 є такими, що можуть ввести в оману відносно особи, яка виробляє товари 29 та 30 класів МКТП. Тобто, наведене свідчить, що висновок експерта Петренко С.А., який ліг в основу рішення апеляційного суду, зроблений з грубим порушенням вимог Закону України «Про судову експертизу», що в свою чергу вплинуло на правильність рішення суду.

Разом з цим, вказана обставина - Висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності № 4052 від 03.03.2018 не може розцінюватися як нововиявлена обставина для перегляду рішення згідно ст. 423 ЦПК України, оскільки по суті це є новим доказом, який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. А тому вказана обставина вплинути на висновки суду при ухваленні рішення Апеляційним судом м. Києва 17.06.2016 не могла.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обставина, на яку посилається заявник не підпадає під визначення нововиявлених, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Хладопром» не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів враховує, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім того, колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009, де в п. 33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду, заявник, користуючись правом на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, фактично вимагає перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення задля нового судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що обставини, передбачені ст. 423 ЦПК України, відсутні, а тому судове рішення не може переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Хладопром» про перегляд рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 червня 2016 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст ухвали складений 18.05.2018