Номер провадження: 22-ц/785/1596/18
Номер справи місцевого суду: 501/432/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину посилаючись на те, що у неї з відповідачем є спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання в Іллічівському морському коледжі ОНМУ, та у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батька.

Крім того, у звязку з тим, що навчання в коледжі є платним, і позивач сплатила за період навчання суму в розмірі 17352,00 грн., то вона просить стягнути з відповідача половину цієї суми, а саме 8676, 00 грн., як додаткові витрати на дитину.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину в розмірі 8676,00 грн., стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня подачі позову, тобто з 26 лютого 2016 року і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 1000,00 грн., стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 06 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 частково суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 31 травня 2006 року.

Відповідач ОСОБА_2 приходиться рідним батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №129836.

ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_3, та знаходиться на її утриманні.

Згідно наданого позивачем договору-контракту від 20 серпня 2013 року, ОСОБА_4 є студентом навчального закладу Іллічівського морського коледжу ОНМУ.

Відповідно до положень ст.198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батька, суд правильно дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково, оскільки відповідно до ч.1 ст.191 та ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, отже стягувати аліменти з відповідача слід з дня, коли позивач звернулась до суду з відповідним позовом, а саме з 26 лютого 2016 року.

Позивачем було сплачено за навчання дочки суму в розмірі 17352,00 грн., що підтверджується квитанціями, отже суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача половину вартості сплаченої за навчання, а саме 8676,00 грн., оскільки відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин можливості сплати аліментів, наявність інших аліментних зобовязань, відсутність постійної роботи, порушення судом процесуальних прав відповідача щодо його повідомлення про розгляд справи та можливості викладення своєї позиції щодо спірних правовідносин, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.03.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_5