АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1183/18 Справа № 199/1994/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 5
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року про визнання мирової угоди та закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року визнано та погоджено мирову угоду, укладену між сторонами по справі, за якою: сторони визнають: що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та спільно вели господарство (вкладали спільні кошти в придбання нерухомого та рухомого майна) в період з 01 червня 2006 року по 23 січня 2010 року; що ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 на імя ОСОБА_3 придбали за спільні кошти частину земельної ділянки №766 для ведення особистого селянського господарства площею 0, 70 га, розташовану в селі Плавещина Царичанського району згідно договору купівлі-продажу продажу частини земельної ділянки від 04.06.2008 року; що ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 придбали за спільні кошти житловий будинок по вул.. Горького, 26 в с. Плавещина Царичанського району; що ОСОБА_4 за особисті кошти придбала квартиру АДРЕСА_1; що за земельну ділянку площею 0,70 га, житловий будинок, земельну ділянку площею 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0, 25 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4 в повному обсязі сплатила ОСОБА_3 грошову компенсацію у вигляді 45 000, 0 доларів США; ОСОБА_3 визнає за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1, право власності на земельну ділянку площею 0, 70 га, житловий будинок №26 по вул.. Горького в с. Плавещина, земельну ділянку площею 0, 25 га та на земельну ділянку площею 0, 25 га для ведення особистого селянського господарства по вул.. Горького, 26 в с. Плавещина. Сторони стверджують, що не мають і не матимуть в майбутньому жодних майнових претензій один до одного щодо нерухомого майна, яке є предметом цієї мирової угоди, а також підтверджують один одному і дають свою згоду на повне і беззаперечне розпорядження, відчуження, та переоформлення права власності на це майно в своїх інтересах та інтересах будь якої особи на свій вибір. ОСОБА_3 відмовляється від своїх позовних вимог щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, а ОСОБА_4 відмовляється від позовних щодо встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного сумісного майна, визнання квартири особистою приватною власністю. Провадження по справі закрите.

З вказаним висновком суду погодитися не можна, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 175 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. Частиною 5 цієї ж статті та п.1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України (в новій редакції) передбачено, що якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб та є невиконуваними суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 2010 року по 2017 рік знаходились у зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме, у 2012 році була придбана спірна квартира.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута грошова сума в розмірі 602726,31 грн..

На виконанні у Царичанському районному ВДВС з 15 серпня 2016 року знаходиться виконавчий лист про стягнення с ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у вказаній сумі.

У лютому 2017 року сторони розірвали шлюб.

У березні 2017 року державний виконавець звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням щодо визначення ? частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, яке ухвалою цього ж суду від 30 березня 2017 року залишене без задоволення. В березні 2017 року ОСОБА_3 заявив позов про поділ майна з колишньою дружиною, результатом розгляду якого була наведена вище мирова угода, укладена повністю на користь відповідачки, куди ввійшли і земельні ділянки, що придбавались поза межами періоду знаходження у зареєстрованому шлюбі.

Під час перегляду ухвали від 30 березня 2017 року в апеляційному порядку ОСОБА_2 дізнався про наявність мирової угоди.

При розгляді заяви про визнання мирової угоди, районний суд усі наведені обставини не врахував та не перевірив, чи не будуть порушені права інших осіб, а в даному випадку ОСОБА_2, залишив без уваги, що до поділу майна включене і майно, відносно якого відсутні належні докази про його придбання сумісно сторонами, в той час як заявлені позовні вимоги щодо встановлення факту проживання однією сімєю залишилися нерозглянутими, без наявності у справі доказів на підтвердження факту спільного проживання сторін з 2006 року по 2010 рік. Зазначеним обставинам суд не надав оцінку, не навівши жодних мотивів дійшов помилкового висновку про визнання мирової угоди.

Враховуючи викладене, порушення районним судом вимог процесуального закону, - апеляційний суд вважає, що ухвала як незаконна підлягає скасуванню з направленням справи до того ж суду для повторного розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 379 , 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2017 року скасувати. Справу повернути до того ж суду для повторного розгляду заяви про визнання мирової угоди.

Постанова чинна з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5