Пр.№4-с/756/50/18
У Х В А Л А

26 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Майбоженко А.М.,

при секретарі - Ковган О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича, вважаючи неправомірними його бездіяльність при вчиненні виконавчих дій у виконавчому провадженні №48811664 про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» та винесення постанови від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Обґрунтовуючи заявлені вимог зазначає, що державним виконавцем не в повному обсязі вчинено виконавчі дії, спрямовані на виконання виконавчого документу.

У судове засідання скаржник, державний виконавець та боржник не з'явились. Суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у зв'язку з тим, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 10.06.2015 року задоволено частково позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_3, .ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №33/МБ-041.07.1 від 25.12.2007 року, що складається з: заборгованості зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 15618,51 грн, пені за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за користування ним у сумі 15618,51 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов»язання у сумі 2964,51 грн, втрати від інфляції у сумі 8216,18 грн та судовий збір з кожного по 1827 грн. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

На підставі вказаного рішення суду 29.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/756/1121/15.

Постановою державного виконавця від 25.09.2015 року відкрито виконавче провадження № 48811664 з виконання вказаного виконавчого листа.

З того часу державним виконавцем здійснювались дії, спрямовані на виконання виконавчого документу. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, винесено постанову про арешт коштів боржника на банківських рахунках, запитано інформацію щодо боржника та його майна (доходів) в Пенсійному Фонді України, Державній фіскальній службі України, здійснено запит до УДАІ м.Києва, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30.06.2017 року державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграчхі Д.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому ч.3 цієї ж статті визначено перелік прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження, який не є вичерпним. Всі надані Законом права мають бути спрямовані на безумовне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Д.І. не було повно вчинено всіх дій щодо належної перевірки майнового стану боржника, зокрема, не здійснено перевірки щодо наявності у нього корпоративних прав, майнових прав інтелектуальної власності, об'єктів інтелектуальної, творчої діяльності, відкриття банківських рахунків і залишок коштів на них.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи, що державними виконавцем не виконані обов'язки, не використано весь обсяг прав, наданий Законом України «Про виконавче провадження» та не вжито всіх можливих заходів, спрямованих на виконання рішення суду, суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, а також скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу «РОДОВІД БАНК» на бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Чеграхчі Дмитра Івановича та скасувати постанову від 30.06.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу (ВП№ 48811664).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Майбоженко