Єдиний унікальний номер 229/4532/17
Номер провадження 2/229/380/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суда м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення,

в с т а н о в и в :

23.11.2017 року Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго звернулося в інтересах виробничої одиниці Дружківкатепломережа у Дружківський міський суд з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 5412,43 гривень, інфляційні збитки в сумі 4771,58 грн., 3% річних у сумі 802,12 грн. Позивач у позові вказав, що відповідач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а, кв. 21 в м. Дружківка Донецької області, користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго, але ОСОБА_2 за послуги сплачувала не регулярно. Станом на 01.07.2016 року за нею значиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепомережа у розмірі 10986,130 гривень. 27 вересня 2016р. ухвалою судді Дружківського міського суду ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 Просить стягнути з відповідача цю заборгованість та судові витрати.

27 листопада 2017 року ухвалою Дружківського міського суду провадження по справі було відкрито та справу призначено у судовий розгляд на 04 грудня 2017 року (а.с.20-21).

Ухвалою Дружківського міського суду від 04 грудня 2017 року справу було призначено у судове засідання на 11 грудня 2017 року (а.с.24).

26 грудня 2017 року Дружківським міським судом було винесено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" були задоволенні у повному обсязі (а.с.38-42).

08 лютого 2018 року до Дружківського міського суду надійшла заява ОСОБА_2 про скасування заочного рішення (а.с.50-52).

Ухвалою Дружківського міського суду від 13 березня 2018 року заочне рішення було скасовано та справу призначено до судового розгляду на 29 березня 2018 року (а.с.72-74).

У судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, надала пояснення (а.с.96-97).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, про що в матеріалах справи є розписки. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності, та просила допустити в якості її представника ОСОБА_1

Представник відповідача ОСОБА_1 по довіренності від 24 травня 2017 року, яка зареєстрована у реєстрі за номером Д-1/445 (а.с.45) у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що ОСОБА_2 придбала квартиру без радіаторів. Послугами теплопостачання вона ніколи не користувалась, договір про надання таких послуг з позивачем не укладала. В квартирі альтернативне опалення, а саме опалення квартири здійснюється електронагрівачами. Вважає, що дії позивача неправомірні та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд заслухавши представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за таких обставин.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.10.2013 року та є власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2009 року (а.с.14-15). Дана квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг в офіційному порядку не відмовлялась. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє.

Таким чином суд вважає, що відповідач є споживачем теплопостачання.

Згідно розрахунку ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго заборгованість відповідача за централізоване опалення за особовим розрахунком № 235 складає 5412,43 гривень, яка утворилась станом на 01.07.2016 року внаслідок того, що послуги за опалення не сплачувались.

З зазначеного розрахунку вбачається, що плата за гаряче водопостачання в зазначений період по цій квартирі не нараховувалася.

Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідач зобов'язана була вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Ці строки оплати послуг наданих з 01 жовтня 2012 року включно сплинули, заборгованість відповідача, згідно виписки з особового рахунку № 235 складає 5412,43 гривень (а.с.4).

З особового рахунку № 235, який відкритий позивачем за об'єктом споживання - АДРЕСА_1, вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідач надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) не оплачувала (а.с. 4 ), а тому зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати ці послуги.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Закон України Про житлово-комунальні послуги передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій.

Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України Про житлово-комунальні послуги такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані нею послуги з централізованого опалення квартири.

Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водою, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ

від 21.07.2005 року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (обєму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу з жовтня 2014 року згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулюванняу сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 року № 146 "Про встановлення тарифу послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб"єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" згідно наступного тарифу:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 537,18 грн./Гкал;

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 13,54 грн. за 1 кв.м. за місяць.

З 17 квітня 2015 року згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 року № 1171 "Про встановлення тарифу послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб"єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг" згідно наступного тарифу:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку тепловоїх енергії - 814,59 грн./Гкал;

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 20,53 грн. за 1 кв.м. за місяць.

Відповідач не сплачувала послуги теплопостачання у звязку з чим виникла заборгованість.

Наявність у відповідача заборгованості підтверджує невиконання нею обовязків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1497 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг.

Згідно ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості 23 листопада 2017 року, після винесення ухвали про відмову у видачі судового наказу 27 вересня 2016 року (а.с.11). Звернення ОКП Донецьктеплокомуненерго з заявою по видачу судового наказу в 2016 році відповідно до частини 2 ст. 264 ЦК України перервало перебіг строку позовної давності.

Відповідач не надала суду заяву про застосування строку позовної давності.

Згідно розрахунку, наданому позивачем заборгованість відповідача за період з 01 жовтня 2012 року по 01 липня 2017 року складає 5412,43 гривень (а.с.4).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Частиною 1 частиною ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини 1 ст. 901, частини 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, право відношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, стягненню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання з ОСОБА_2 за період з 01 жовтня 2012 року по 01 липня 2016 року у сумі 5412,43 гривень.

Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку.

Суд не може погодитися із запереченнями відповідача, що вона не повинна оплачувати послуги теплопостачання, оскільки в квартирі не має батарей та вона використувує альтернативне опалення у вигляді електронагрівачів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно номер 106088995 від 04 грудня 2017 року (а.с.26) та договором куплі-продажу від 27 лютого 2009 року (а.с.14-15).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Договір на отримання послуг теплопостачання між позивачем та ОСОБА_2 не укладався.

Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов"язок сплачувати послуги теплопостачання.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу,відповідач своїми діями підтвердила наявність між нею та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг.

Закон України Про житлово-комунальні послуги передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій.

Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України Про житлово-комунальні послуги такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані нею послуги з централізованого опалення квартири.

Крім того, для відключення квартири ОСОБА_2 від мереж системи центрального опалення необхідні відповідні умови.

Так, згідно п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

За приписами п.26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

На виконання п.25 Правил наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005р. N4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9.12.2005р. за N 1478/11758, затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, у п.2.1 якого встановлено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п.1.2 Порядку орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади своїм рішенням створює постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП, призначає голову та затверджує склад, положення про роботу комісії.

Процедура розгляду заяв споживачів комісією передбачена розділом другим вищевказаного Порядку, а саме: пункт 2.2.3 визначає, якщо заявником є власник, наймач( орендар) окремого приміщення будинку, комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви комісія повідомляє заявника у десятиденний строк.

У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення.

До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. За приписами п.п.2.2.3 цього Порядку якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку.

Суд вважає, що Комісії по розгляду питань, пов'язаних з відключенням споживачів від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, яка діє при Дружківської міській раді, є колегіальним органом, до компетенції якого входить розгляд заяви відповідача про відключення від мереж центрального опалення.

Згідно п.2.1 Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Згідно п. 2.2 Порядку, Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньо квартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання.

Пунктом 2.2.2 вказаного Порядку передбачено, що недодержання умов, передбачених в п.п. 2.1 та 2.2 Порядку, є підставою для відмови в задоволенні заяви.

ОСОБА_2 не надала доказів додержання наведених вище вимог, а тому суд вважає, що підстав для відключення її квартири від мереж центрального опалення немає.

Щодо посилання представника відповідача на безпідставність нарахування плати за теплову енергію в умовах відсутності договору та порушенням законодавства України в сфері житлово-комунального законодавства, то відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачем не виключає обов'язок сплачувати послуги теплопостачання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач не відмовлялася від даних послуг і не надала суду доказів, що вона не користувалася послугами теплопостачання.

Відповідач фактично користувалася послугами теплопостачання, але їх оплачувала не регулярно та не вповному обсязі, про що свідчить особистий рахунок, тобто не виконували свої зобов'язання по оплаті послуг постачання тепла, передбачені п. 33 Правил № 1497 та п. 30 Правил № 630.

Окрім основної суми боргу позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних збитків у розмірі 4771,58 грн. та суму 3% річних у розмірі 802,12 грн.

Суд вважає такі вимог позивача обгрунтованими, оскільки відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач добровільно заборгованість за теплову енергію не сплачує, вона підлягає стягненню з неї у примусовому порядку в загальній сумі 10986,13 грн.

Рішення постановлено на користь позивача, позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 1600 гривні, який відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст.ст. 10,11,12,13,258,259,260,261 ЦПК України, та керуючись ст.ст.526, 530, 541 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водо- теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою КМУ від 30 грудня 1997 року № 1497 (із змінами і доповненнями), та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою: вул. Козацька, буд 82 а, кв. 21, місто Дружківка Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі виробничої одиниці Дружківкатепломережа на розрахунковий рахунок 4214 в Публічному Акціонерному Товаристві "Перший Український ОСОБА_3" в м.Донецьку, МФО 334851, ОКПО 26221744 заборгованість по оплаті за опалення за період 01.10.2012 року по 01.07.2016 у сумі 5412 (п"ять тисяч чотириста дванадцять) грн. 43 коп., інфляційні збитки в сумі 4771 (чотири тисячі сімсот сімдесят одна) грн. 58 коп., 3% річних у сумі 802 (вісімсот дві) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго на рахунок виробничої одиниці Дружківкатепломережа 3780 у КФ Приватбанк м.Краматорськ МФО 335548 судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 30 травня 2018 року.

Суддя: А. Л. Гонтар