Справа № 333/7016/17
Провадження № 2/333/485/18

13 березня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Круглікової А.В.,
при секретарі Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3036,24 грн., -
27.11.2017 року до суду звернулось ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Східне ВпоОПС) з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 3 036,24 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного між сторонами договору про користування електричної енергії від 28.03.2013 року № 551820057 зобовязалось постачати електричну енергію відповідачу, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1. Однак, ОСОБА_1 свої зобовязання з оплати спожитої електричної енергії не виконала, внаслідок чого, за останньою утворилась заборгованість в сумі 3 036,24 грн. за період з 26.10.2015 року по 01.07.2017 року. З цих підстав, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити, розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судові засідання жодного разу не зявилась, на адресу ОСОБА_1, за якою остання зареєстрована та фактично проживає, направлено судові повістки. Разом з тим, на адресу суду повернулися конверти з причини «за не запитом». У звязку з вищезазначеним, на підставі ч.10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобовязані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з одержання електричної енергії. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (надалі Правила користування електричною енергією). Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін (п. 3 Правил користування електричною енергією). Як встановлено судом, 28.03.2013 р. між ОСОБА_1 (Споживач) та ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Енергопостачальник) укладено договір про користування електричною енергією № 551820057, за умовами якого Енергопостачальник зобовязався надійно постачати Споживачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 2,5 кВт електроустановок Споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а Споживач зобовязався оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Пунктами 9.5., 9.6. вказаного вище договору сторони обумовили зобовязання Споживача електричної енергії своєчасно оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до п. 14. цього договору; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Електропостачальника в уповноваженому банку. Згідно з п. 14. договору, оплата спожитої електричної енергії здійснюється споживачем на підставі розрахункових документів, які виставлені до оплати Постачальником електричної енергії відповідно до фактичних показань приладу обліку або за плановими нарахуваннями у порядку, визначеному ПКЕЕН. Оплата спожитої електричної енергії здійснюється до дати, зазначеної у розрахунковому документі. Цей договір укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати (п. 32 договору). Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобовязань належним чином не виконала, оплату отриманих в період з 26.10.2015 року по 01.07.2017 року (включно) послуг з постачання електроенергії у житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, не здійснила, чим порушила умови договору. Так, за розрахунком позивача, сума основного боргу відповідача за споживання електричної енергії за вказаний вище період, станом на час розгляду справи в суді, становить 3036,24 грн. Факт наявності заборгованості в розмірі 3036,24 грн. підтверджується матеріалами цієї справи й не спростований відповідачем в ході її розгляду. Оскільки відповідач оплату наданих послуг не довів, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не предявив, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 3 036,24 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 600 грн. покладається судом на відповідача. Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Повне рішення складено 14.03.2018 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя А.В.Круглікова