ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 525/1096/17
Провадження №2/525/35/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Лисенко Н.В., за участю секретаря Лопатки О.В., представника відповідача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (представник позивача ОСОБА_2) до ОСОБА_3 (представник відповідача адвокат ОСОБА_1) про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ Приватбанк 13 жовтня 2017 року направив поштою до суду позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, який отриманий судом 23 жовтня 2017 року.

З позову вбачається, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до укладеного договору № б/н від 3 листопада 2011 року отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач ПАТ КБ Приватбанк вказує, що відповідач ОСОБА_3 не належним чином виконує свої зобовязання перед Банком, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 3 листопада 2011 року, внаслідок чого станом на 31 серпня 2017 року має заборгованість в сумі 20065 грн. 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом 229 грн. 14 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 14905 грн.05 коп., заборгованість по пені та комісії 3500 грн.00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 931 грн. 71 коп.

Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № б/н від 3 листопада 2011 року в сумі 20065 грн. 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом 229 грн. 14 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 14905 грн. 05 коп., заборгованість по пені та комісії 3500 грн.00 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) 931 грн. 71 коп. та стягнути судові витрати.

Ухвалою суду від 13 листопада 2017 року відкрито провадження по справі. Попереднє судове засідання по справі проведено 23 листопада 2017 року та продовжено відповідачу термін для подання заперечень щодо позову до 5 грудня 2017 року.

В судові засідання 11 грудня 2017 року та 4 січня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, згоден на винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання 4 січня 2018 року не з'явився.

Ухвалою суду від 4 січня 2018 року розгляд даної справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання 29 січня 2018 року сторони по справі не зявилися. Відповідач ОСОБА_3 до суду надіслав заяву, в якій просив суд розгляд даної справи проводити в порядку загального позовного провадження, просив призначити по справі підготовче засідання та продовжити йому строк для подання відзиву на позовну заяву ПАТ КБ Приватбанк.

Ухвалою суду від 29 січня 2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 1 березня 2018 року та продовжено відповідачу ОСОБА_3 строк для подання відзиву в межах строку, передбаченого ч.7 ст. 178 ЦПК України. Підготовче засідання призначене на 1 березня 2018 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_1

21 березня 2018 року до суду поданий відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву ПАТ КБ Приватбанк.

Підготовче засідання 21 березня 2018 року було відкладено в звязку з витребуванням документів за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_1 від ПАТ КБ Приватбанк.

26 березня 2018 року до суду надійшла відповідь ПАТ КБ Приватбанк на запит суду від 21 березня 2018 року. Ухвалою суду від 29 березня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача і зроблено запит до ПАТ КБ "Приватбанк" щодо надання відповідної інформації, що стосується спору по даній справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено дану цивільну справу для розгляду по суті на 27 квітня 2018 року.

12 квітня 2018 року до суду надійшла відповідь ПАТ КБ Приватбанк на відзив відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву.

18 квітня 2018 року до суду надійшла відповідь ПАТ КБ "Приватбанк" на запит суду від 11 квітня 2018 року.

Судове засідання призначене на 27 квітня 2018 року було відкладено за клопотанням представника відповідача адвоката ОСОБА_1

В судове засідання 16 травня 2018 року сторони не зявилися.

В судове засідання 24 травня 2018 року представник позивача ПАТ КБ Приватбанк не зявився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ Приватбанк, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, згодні на винесення заочного рішення по справі. Крім того, у відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_4 вказала, що дійсно відповідач ОСОБА_3 відповідно до укладеного договору № б/н від 3 листопада 2011 року отримав кредит в розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30 % на рік. Далі процентна ставка була змінена, як наслідок, підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 1 вересня 2014 року та 1 квітня 2015 року, як наслідок, після підвищення процентної ставки відповідач ОСОБА_3 активно користувався карткою. Представник позивача вказала, що одночасне стягнення штрафу і пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки пеня і штраф є окремими видами неустойки, і тому у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Посилаючись на вказані обставини представник позивача ОСОБА_4 просила суд даний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні 24 травня 2018 року позов ПАТ КБ Приватбанк визнала частково, при цьому просила суд не стягувати з відповідача ОСОБА_3 штраф, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором суперечить положенням закріплених у ст. 61 Конституції України, а до суми пені 3500 грн., яка зазначена в позовних вимогах просила застосувати строк позовної давності в 1 рік. До позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсотках в сумі 14905 грн. 05 коп. представник відповідача адвокат ОСОБА_1 просила суд застосувати правову позицію, згідно якої після закінчення строку дії картки відсотки повинні нараховуватися за обліковою ставкою НБУ.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3 ст. 89 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання.

Судом встановлено, що 3 листопада 2011 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ Приватбанк із анкетою - заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.6).

Відповідно до змісту вказаної заяви відповідач ОСОБА_3 ознайомився і погодився з Умовами кредитування, які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі, своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку та висловив згоду з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком кредитний договір про надання банківських послуг.

З довідки, надісланої представником позивача ОСОБА_4 на запит суду 26 березня 2018 року, вбачається, що між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_3 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким відповідачу було надано кредитну картку № 517969, відкриту 3 листопада 2011 року, термін дії - 07/15.

З довідки про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна 55 днів пільгового періоду вбачається що тип кредитної лінії MasterCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна кредитна лінія, пільговий період становить до 55 днів, з базовою відсотковою ставкою в місяць 2,5 %, розмір щомісячних платежів становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості, термін внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця наступного за звітним, комісія за зняття готівки становить 1 % від суми операції, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентами 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. і більше, штраф при порушенні строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань передбачених договором більш ніж на 30 днів становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а.с.7).

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право Банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків, а також змінювати розмір наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) в однобічному порядку за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта.

За змістом п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідно, Банк при зміні розміру кредитного ліміту діяв в порядку, визначеному Умовами та Правилами надання банківських послуг. В п. 2.1.1.3.3 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених Клієнтом або його довіреними особами операцій, а також вартість послуг, визначених Тарифами Банку при настанні термінів платежу.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором.

Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобовязань за Договором позичальник зобовязаний на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в першу чергу (а.с.8-31).

В розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 31 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_3, має заборгованість в сумі 20065 грн. 90 коп., з яких: заборгованість за кредитом 229 грн. 14 коп., заборгованість за процентами 14905 грн. 05 коп. (з яких: несплачені проценти на прострочену заборгованість 14905 грн. 05 коп.), заборгованість з комісії 3500 грн. 00 коп., заборгованість по судовим штрафам 1431 грн. 71 коп. (а.с.а.с. 4-5).

З відповіді № 44895-ВБ від 18 квітня 2018 року ПАТ КБ Приватбанк, отриманої на запит суду 18 квітня 2018 року вбачається, що платіж від 10 лютого 2015 року було зараховано на погашення неустойки.

Суду надані за клопотанням сторони відповідача виписки щодо руху коштів по рахунку відповідача ОСОБА_3, але відповіді про розмежування пені і комісії суду не надано.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України).

З досліджених судом доказів вбачається, що строк позовної давності було перервано 10 лютого 2015 року внаслідок здійснення відповідачем платежу в рахунок погашення заборгованості сумі 500 грн. 00 коп. по цьому кредитному договору ( а.с.4), платежі також здійснювалися 25 червня 2013 року в сумі 50 грн. 00 коп., 23 вересня 2013 року в сумі 150 грн. 00 коп., 16 січня 2014 року в сумі 300 грн. 00 коп..

Строк позовної даності відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( п. 1.1.7.31 ) встановлено - 50 років. Суд не приймає до уваги цей строк, враховуючи, що договір про збільшення строків позовної давності укладається в письмовій формі ( ст. 207 ЦК України). Такий договір з відповідачем ОСОБА_3 не укладався, наявність заяви-анкети боржника не свідчить про укладення такого договору.

Відповідно до вищевикладеного, до вимог позивача про стягнення пені може бути застосований спеціальний строк давності ( ст. 258 ЦК України), але суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3500 грн.00 коп. заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч.1 ст. 546 ЦК України ) та правовим наслідком порушення зобов'язання (ст. 611 ЦК України).

При цьому, з розрахунку заборгованості (а.с.а.с.4-5) вбачається, що позивачем, починаючи з 30.04.2015 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховувалась щомісячно тверда грошова сума 100,00 грн, що суперечить визначенню пені, передбаченому ч.3 ст. 549 ЦК України, оскільки вона має нараховуватись у відсотковому співвідношенні до суми заборгованості. З урахуванням наведеного, нарахування позивачем пені в твердій грошовій сумі суперечить вимогам ч.3 ст. 549 ЦК України. Окрім того, таке нарахування суперечить п.1.1.5.25, п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, які передбачають нарахування пені у відсотковому значенні до заборгованості. Також, банківською комісією є грошові суми, що списуються з рахунків клієнтів як плата за обслуговування рахунку або за надання спеціальних послуг. Банківська комісія береться також за оплату чеків, розміщення депозитів, виконання постійних доручень, пряме дебатування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем жодним чином не обгрунтовано стягнення пені в твердій сумі в розмірі 100,00 грн. відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, та враховуючи, що комісія та пеня є різними видами платежів: комісія - це плата за обслуговування рахунку, пеня - вид відповідальності за порушення зобов'язання, то їх спільне нарахування суперечить вимогам чинного законодавства України. Розмежувати пеню та комісію позивач відмовився, посилаючись на технічні причини, в подальшому зазначив, що це лише пеня, а в розрахунку ( а.с. 5) зазначено, що це лише комісія.

Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3500 грн. 00 коп. заборгованості за пенею та комісією.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст. 629 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Встановлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору № б/н від 3 листопада 2011 року, а тому має заборгованість за кредитом станом на 31 серпня 2017 року в сумі 229 грн. 14 коп.

Суд застосовує правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року, про те, що картка діє в межах визначенного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Суд погоджується з позицією представника відповідача ОСОБА_1 щодо нарахування відсотків після закінчення строку дії картки в розмірі облікової ставки НБУ.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином, у разі якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, можна зробити висновок, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Зазначений правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 09 серпня 2017 року при розгляді цивільної справи № 6-2322цс16.

Станом на закінчення строку дії картки 31 липня 2015 року заборгованість за відсотками складала 1131 грн. 16 коп. (а.с.4). З 1 серпня 2015 року по 31 серпня 2017 року ( в межах позовних вимог) сума відсотків відповідно до обліковолї ставки НБУ складає 84 грн. 30 коп. Суд звертає увагу на те, що в розрахунку представника відповідача зазначена сума боргу не 229 грн. 14 коп., а 239 грн. 14 коп., в іншому суд погоджується з розрахунком представника відповідача, який перевірено за формулою (сума боргу х розмір облікової ставки НБУ: 100 : 365 ( кількість днів в році) х кількість днів прострочення, як приклад з 26 травня 2017 року по 31 серпня 2017 року 229 грн. 14 коп. х 12,5 : 100 : 365 х 98 = 7 грн. 69 коп.), але таким чином, стягненню підлягають проценти за користування кредитом в сумі 1215 грн. 46 коп. ( 1131 грн. 16 коп. + 84 грн. 30 коп. ).

Отже, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягає сума боргу - 229 грн. 14 коп., заборгованість по процентах - 1215 грн. 46 коп., штрафи : 500 грн. - фіксована частина, 72 грн. 23 коп. - процентова складова ( 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням процентів - 1444 грн. 60 коп. ( 229 грн. 14 коп. + 1215 грн. 46 коп.), загальна сума, яка підлягає стягненню - 2016 грн. 83 коп. ( 229 грн. 14 коп.+1215 грн. 46 коп. + 500 грн.00 коп. + 72 грн.23 коп.).

Позов предявлено на суму 20065 грн. 90 коп., підлягає задоволенню на суму 2016 грн. 83 коп., тобто на 10,05 % від заявлених позовних вимог, отже, відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати ( судовий збір) в сумі 160 грн. 80 коп. ( 10,05 % від 1600 грн.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.207,257,258,526,549,611,1048-1050,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 4, 10-13, 18, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк юридична адреса: 01001 м. Київ ,вул. Грушевського, буд.1Д, МФО 305299, код ЄДРПОУ 14360570(представник позивача ОСОБА_2, адреса: 49094 м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1 (представник відповідача адвокат ОСОБА_1 адреса робочого місця: сел. Велика Багачка Полтавська область вул. Каштанова, 20) про стягнення заборгованості в сумі 20065 грн. 90 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на рахунок № 3111, МФО 305299, заборгованість станом на 31 серпня 2017 року за кредитним договором № б/н від 3 листопада 2011 року в сумі 2016 (дві тисячі шістнадцять) грн. 83 коп., з яких: заборгованість за кредитом 229 грн. 14 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 1215 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 72 грн. 23 коп.

В задоволенні інших позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк щодо стягнення пені, процентів, штрафів (процентова складова) відмовити.

3. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на рахунок № 3111, МФО 305299, судові витрати ( судовий збір) в сумі 160 (сто шістдесят ) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2018 року.

Суддя