Провадження № 2/638/211/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участі секретаря - Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

30.10.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, кошти в розмірі 196306,24 грн., з яких матеріальна шкода складає 185136,24 грн. і моральна шкода - 10000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 21.05.2015 р., в 15:00 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus RX 350», державний номер НОМЕР_1, в районі будинку №3 по вул. Леніна, відповідно до дорожньої обстановки не обрала безпечну швидкість руху і вчинила наїзд на дерево, після чого вчинила наїзд на автомобіль «MAZDA 6», державний номер НОМЕР_4, який належить на праві власності позивачу.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 р. ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення і притягнута до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили.

Позивач вказує, що відремонтував автомобіль за свої кошти, оскільки відповідач відмовилась відшкодовувати завдану йому шкоду в добровільному порядку. В обґрунтування заявленої суми стягнення позивач посилається на «Висновок експертного автотоварознавчого дослідження» №5578 від 31.08.2015 р. ХНДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса про оцінку майна і визначення вартості матеріального збитку автомобіля «Mazda 6», д/н НОМЕР_3, відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту становить 124936,24 грн., величина матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля з урахуванням втрати товарної вартості і фізичного зносу становить 60200,52 грн., вартість проведення експертизи - 1107 грн.

Також позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв'язку з ушкодженням автомобіля і неможливістю протягом тривалого часу користуватися ним, порушенням нормальних життєвих зв'язків, певним зниженням його престижу, оскільки був вимушений неодноразово принижуватися перед значно молодшою за нього ОСОБА_2 і просити її відшкодувати завдані збитки. Також він був змушений неодноразово відвідувати авторинок і магазини в пошуку необхідних для ремонту запчастин і в разі їх відсутності замовляти їх в Німеччині. На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає розумним і справедливим визначити розмір відшкодування заподіяної йому моральної шкоди в 10000 грн.

В подальшому позивач змінив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 124936,24 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди і 10000 грн. - моральної шкоди.

ОСОБА_2 подала до суду заперечення проти позову, просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обгрунтування цієї вимоги вказала, що на місці ДТП вона пропонувала вирішити спір мирним шляхом, вони з донькою позивача домовились, що після вирішення питання з МТСБУ позивач зателефонує їй і вони будуть вирішувати питання щодо компенсації спричиненої шкоди, яку не покриє страхова компанія. Однак після цього позивач не звертався до неї ані з проханнями, ані з претензіями.

Також відповідач не погоджується з визначеною позивачем сумою заподіяної шкоди і, посилаючись на ст.ст. 22, 988, 1166, 1187 ЦК України, п.п. 2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вказує, що реальний розмір матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю позивача, складає 60200,52 грн., яка визначена в наведеному ним висновку спеціаліста як вартість майнової шкоди з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Крім того, відповідач зазначила, що обов'язковому залученню до участі у справі в якості третьої особи підлягає МТСБУ, оскільки результати розгляду справи можуть вплинути на його права або обов'язки щодо однієї із сторін, а самн стягнення з відповідача розміру матеріальної шкоди в повному обсязі, без урахування страхового відшкодування позивачу, в подальшому може призвести до подвійного стягнення з неї матеріальної шкоди, що заборонено законодавством України.

20.03.2018 р. в судовому засіданні представник відповідача просила залучити до участі у справі в якості третьої особи Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Вимоги вказаної заяви судом були задоволені і до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучене МТСБУ.

Позивач, а також його представник, підтримали позовні вимоги в уточненому розмірі і просили їх задовольнити.

Представник відповідача позов визнала частково.

Представник третьої особи - Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом в передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.07.2015 р. ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на неї накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.

Відповідно до цієї постанови, 21.05.2015 р., в 15:00 год., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Lexus RX 350», державний номер НОМЕР_1, в районі будинку №3 по вул. Леніна, відповідно до дорожньої обстановки не обрала безпечну швидкість руху і вчинила наїзд на дерево, після чого вчинила наїзд на автомобіль «Mazda 6», державний номер НОМЕР_3, чим порушила вимоги пункту 12.1 Правил Дорожнього руху, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів і заподіяння матеріальної шкоди.

Постанова набрала законної сили.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок зазначеного ДТП був пошкоджений автомобіль позивача «Mazda 6», державний номер НОМЕР_3.

В обгрунтування визначеної ним суми позовних вимог в частині завданої матеріальної шкоди позивачем надана до суду ремонтна калькуляція №5578 від 30.08.2015 р., відповідно до якої вартість ремонту становить 124936,24 грн.

Також позивачем до суду наданий Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №5578 від 31.08.2015 р. ХНДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса про визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер НОМЕР_4.

Відповідно до вказаного висновку, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер НОМЕР_4, в результаті ДТП, складає 60200,52 грн.

При цьому, як вбачається з зазначеного висновку, вказана сума - це величина матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля, з урахуванням втрати товарної вартості і фізичного зносу.

Вказаний висновок складений спеціалістом до початку судового розгляду справи.

Однак, враховуючи, що від відповідача не надходили будь-які заяви щодо наявності сумнівів в об'єктивності і вірності проведеного дослідження, а також враховуючи, що відповідач не заперечувала проти визначеного за результатами указаного дослідження розміру матеріальної шкоди, суд визнає наведений Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №5578 від 31.08.2015 р. належним доказом.

Згідно з листом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3/1-05/8231 від 19.03.2018 р., МТСБУ було розглянуто звернення щодо дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 21.05.2018 р., внаслідок якого власник транспортного засобу «Mazda 6», державний номер НОМЕР_4, ОСОБА_1, зазнав матеріальної шкоди. Керуючись нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди ы здійснило регламентну виплату ОСОБА_1 в розмірі 49737,28 грн.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтвердив зазначену інформацію та отримання ним виплати від МТСБУ в зазначеному розмірі.

За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, слід врахувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, в інший спосіб відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 р. №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі змінами і доповненнями.

За змістом ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 вказаного закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. №142/5/2092.

Відповідно до п.п. 1.6, 8.1, 8.3 указаної Методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) і відновлення їх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Як вже було зазначено вище, Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №5578 від 31.08.2015 р. величина матеріальної шкоди, заподіяної позивачу, з урахуванням втрати товарної вартості і фізичного зносу, встановлена в розмірі 60200,52 грн.

З матеріалів справи вбачається і позивачем не оспорюється, що він скористався своїм правом вимоги до страховика і одержав часткове відшкодування шкоди від МТСБУ в розмірі 49737,28 грн.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених в п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, з метою недопущення подвійного стягнення заборгованості, що прямо заборонено ст. 61 Конституції України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає різниця між сумою, визначеною спеціалістом у Висновку №5578, і сумою, виплаченою позивачу МТСБУ в якості відшкодування заподіяної його автомобілю шкоди, яка становить 10463,24 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в: фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі і гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, і не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фiзичнiй або юридичнiй особi неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю, вiдшкодовується особою, яка її завдала, за наявностi її вини, крiм випадкiв, встановлених ч. 2 цiєї статтi.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості.

Позивачем заявлена вимога про стягнення з вiдповідача на його користь 10000 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Суд вважає беззаперчним, що в результатi пошкодження його автомобілю внаслідок ДТП, спричиненої з вини відповідача, ОСОБА_1 була завдана моральна шкода, однак достатніх доказiв, якi б пiдтвердили саме заявлений позивачем розмiр моральної шкоди, ОСОБА_1 до суду надано не було. В зв'язку з викладеним, суд вважає розумною і справедливою суму відшкодування завданої позивачу моральної (немайнової) шкоди в розмірі 4000 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору і витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Посвідченням учасника бойових дій серії АБ №443672 підтверджується, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 76,12 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 23, 999, 1166, 1187, 1188, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 4-6, 13, 76-81, 82, 83, 133, 141, 258, 259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, ст.ст. 9, 22, 28, 29, 35, 36, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 14539 (чотирнадцять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 76,12 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня отримання повного тексту рішення, через суд першої інстанції.

Головуючий: