РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/444/18

Справа № 510/1714/17

21.05.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, якій під час розгляду справи будо уточнено, до відповідача, про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09 березня 2007 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/5 частини квартири № АДРЕСА_1, загальною площею 41,00 кв. м, житловою площею 26,70 кв. м, підсобною площею 14,30 кв. м.

Під час життя померлий ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач син померлого та відповідач дружина померлого.

Через деякий час після смерті батька позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 21 жовтня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Крім того, оформити нотаріально право власності на спадкове манно неможливо, оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище «Гєоргіу», а у позивача в паспорті записано прізвище «Георгіу», тому виникаюті питання щодо родинних відносин спадкоємця та спадкодавця.

Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов визнає в повному обсязі та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 09 березня 2007 року помер батько позивача ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на 1/5 частини квартири № АДРЕСА_1, загальною площею 41,00 кв. м, житловою площею 26,70 кв. м, підсобною площею 14,30 кв. м.

Під час життя померлий ОСОБА_3 заповідальне розпорядження не залишив, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги є позивач син померлого та відповідач дружина померлого.

Через деякий час після смерті батька позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 21 жовтня 2017 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Крім того, оформити нотаріально право власності на спадкове манно неможливо, оскільки в свідоцтві про смерть спадкодавця вказано прізвище «Гєоргіу», а у позивача в паспорті записано прізвище «Георгіу», тому вини каюті питання щодо родинних відносин спадкоємця та спадкодавця.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлого ОСОБА_3, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вирішуючи питання щодо визнання родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, суд приходить до висновку, що родинні звязки підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії V - УР №0773665. Іншим шляхом, окрім судового, встановити факт родинних відносин неможливо, оскільки ОСОБА_3 помер, у зв'язку з чим неможливо внести зміни у актову запис та замінити свідоцтво про смерть у зв'язку з розбіжностями в документах.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для отримання свідоцтва на право на спадщину на майно померлого батька.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, крім того всі вказані в позові обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355, 356 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, померлого 09 березня 2007 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину квартири № АДРЕСА_1, загальною площею 41,00 кв. м, житловою площею 26,70 кв. м, підсобною площею 14,30 кв. м в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3, померлого 09 березня 2007 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова