Справа №717/1401/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого - судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення заповіту.

Представник позивача ОСОБА_3 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить зміст заповіту ОСОБА_4 посвідченого 26 грудня 2006 року, ОСОБА_5, секретарем виконкому Вовчинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області за реєстровим № 29 тлумачити наступним чином: „… Належну мені земельну ділянку площею 1.23 га згідно державного акта серія НОМЕР_3 від 05.07.2005р. заповідаю ОСОБА_1". Судові витрати залишити за позивачкою.

ВСТАНОВИВ:

Представник третьої особи - сільська голова с. Вовчинець Кельменецького району Чернівецької області ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася та надіслала до суду заяву у якій визнала позов повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився та надіслав до суду заяву у якій визнав позов повністю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився та подав до суду заяву у якій просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, наявні підстави для винесення рішення за результатами підготовчого провадження.

Судом встановлено, що 18 січня 2009 року у селі Кам'яна Сторожинецького району Чернівецької області померла ОСОБА_4. Позивачка є спадкоємцем за заповітом. 26 грудня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2. У заповіті вказано, що „належну мені земельну частку/пай площею 1,23 га згідно державного акта серія НОМЕР_3 від 05.07.2005р. заповідаю ОСОБА_1".

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є відповідач ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входять в тому числі і земельна ділянка площею 1,13 Га кадастровий номер НОМЕР_4 та земельна ділянка площею 0,10 Га, кадастровий номер НОМЕР_5, які розташовані на території Вочинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, право власності на які посвідчується державним актом серії НОМЕР_6 виданим Кельменецькою державною адміністрацією 05 липня 2005 року.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Отже, суд може розтлумачити заповіт, не змінюючи при цьому його змісту.

Як передбачено п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Аналогічні правила містяться і в п.1.6 розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5.

Виходячи із зазначених правових норм, тлумачення заповіту судом здійснюється за наявності таких правових умов: зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача та наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту.

Об'єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Судом встановлено, що заповіт ОСОБА_4 від 26 грудня 2006 року викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Таким чином суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 складаючи заповіт 26 грудня 2006 року заповіла ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,13 Га кадастровий номер НОМЕР_4 та земельну ділянку площею 0,10 Га, кадастровий номер НОМЕР_5, які розташовані на території Вочинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, право власності на які посвідчується державним актом серії НОМЕР_6 виданим Кельменецькою державною адміністрацією 05 липня 2005 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно до пункту 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.ст. 317, 1233, 1256 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 206, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_2 до ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, - задовольнити повністю.

Зміст заповіту ОСОБА_4 посвідченого 26 грудня 2006 року секретарем виконкому Вовчинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, тлумачити наступним чином: ОСОБА_4, що народилася 1926 року в с. Вовчинець Кельменецького району Чернівецької області, що проживала в с. Вовчинець Кельменецького району Чернівецької області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку площею 1,13 Га кадастровий номер НОМЕР_4 та земельну ділянку площею 0,10 Га, кадастровий номер НОМЕР_5, які розташовані на території Вочинецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, право власності на які посвідчується державним актом серії НОМЕР_6 виданим Кельменецькою державною адміністрацією 05 липня 2005 року, заповіла ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 27 листопада 2018 року.

Суддя: