УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в особі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі судового засідання Кідрон О.Г., за участі представника АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 242/1183/15-ц,-

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, яка мотивована тим, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 20.03.2018 року рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.01.2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2015 року становить 24 290 319 грн. 00 коп., у задоволенні зустрічного позову про припинення зобовязання відмовлено. Заявник є власником нерухомого майна, яке знаходиться в м. Донецьку, але у звязку з тим, що м. Донецьк тимчасово непідконтрольний державній владі, то заявник не має доступу до свого майна, що призводить до паралізації діяльності заявника та погашення вказаної суми боргу. Через таке скрутне матеріальне становище позбавлений можливості виконання рішення суду. Просить відстрочити виконання рішення суду на один рік.

Заявник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд питання у його відсутності.

Представник АТ «Ощадбанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви через її необґрунтованість.

Представник третьої особи ТОВ «Дирекція адміністративних будівель» - в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 27 січня 2016 року у цивільній справі № 242/1183/15-ц за позовом ПАТ «Державний ощадний банк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк» про припинення зобовязання, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Дирекція адміністративних будівель» по цивільній справі, у задоволенні первинних та зустрічних позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 27.01.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2015 року становить 24 290 319 (двадцять чотири мільйони двісті девяносто тисяч триста девятнадцять) грн. 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 13 638 000,00 грн.; заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 2 878 722 грн. 48 коп.; трьох відсотків річних від суми заборгованості за тілом кредиту - 120 196 грн. 03 коп.; трьох відсотків річних по простроченим процентам 24 646 грн. 90 коп.; трьох відсотків річних від суми заборгованості за комісії 505 грн. 41 коп., суми несплаченої комісійної винагороди банку в загальному розмірі 57 289 грн. 86 коп., інфляційного збільшення заборгованості по несплаченим процентам 1 450 688 грн. 04 коп., інфляційного збільшення заборгованості по тілу кредиту 6 088 595 грн. 69 коп., інфляційного збільшення заборгованості по несплаченій комісії 31 674 грн. 59 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 429 грн. 83 коп. В іншій частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» про припинення зобовязання відмовлено.

Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до правовідносин щодо процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах і вважає за необхідне керуватися розділом VI ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти до висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Під відстрочкою виконання рішення розуміється перенесення строку його виконання на новий строк, визначений судом.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року роз'яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку виконання рішення, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Тобто, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, його виконання може бути розстрочено на певних умовах або відстрочено.

При вирішенні питання про розстрочку або відстрочку виконання рішення повинні бути ураховані інтереси стягувача та оцінені повідомлені боржником обставини, на які він вказує, як на підставу розстрочки або відстрочки виконання рішення та які повинні бути суттєвими, в залежності від чого установлюється можливість задоволення такої заяви.

Розстрочка або відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Закон повязує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення суду лише з обєктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

В силу ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Звертаючись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду, заявник зазначає, що він є власником нерухомого майна, яке знаходиться в м. Донецьку, але у звязку з тим, що м. Донецьк тимчасово непідконтрольний державній владі, то заявник не має доступу до свого майна, що призводить до паралізації діяльності заявника та погашення вказаної суми боргу (вказаному було надано оцінку в постанові апеляційної інстанції 20.03.2018 року). Через таке скрутне матеріальне становище позбавлений можливості виконання рішення суду. Вважає, що вини у виникненні спору не має, оскільки невиконання умов договору спричинене надзвичайними подіями.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 435ЦПК України).

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги вищевказані надзвичайні обставини, приходить до висновку, що дані обставини є поважною причиною, що ускладнює виконання судового рішення, тому заява про відстрочку виконання рішення є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 260, 435 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 242/1183/15-ц - задовольнити.

Відстрочити виконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 20 березня 2018 року у цивільній справі № 242/1183/15-ц на один рік.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя