Рішення

Іменем України

10 травня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/42/18>

провадження № 2/578/114/18

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» /далі Банк/ в особі представника за дорученням ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Суть питання

У січні 2018 року Банк через свого представника за довіреністю від 17 січня 2017 року №8514-К-Н-О /ас 34/ ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 Іванівни17942,85 грн кредитної заборгованості та судові витрати у розмірі 1762 грн.

На обґрунтування позову Банк зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт / далі Генеральна угода/ б/н від 14.12.2012 відповідач отримала кредит у розмірі 7281,39 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Як на підставу своїх вимог позивач посилався на те, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. В свою чергу, відповідач, в порушення норм закону та умов угоди, свої зобов'язання не виконала, не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та допустила утворення заборгованості, яка станом на 14 листопада 2017 року становить загальною сумою 17942,85 грн, і складається з: 5530,47 грн - заборгованості за кредитом; 3744,85 грн по процентам за користування кредитом; 7684,77 грн по пені та комісії; 982,76 грн штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди, та у добровільному порядку не погашена.

Позиції учасників справи

В судове засідання представник позивача не зявився, згідно поданого клопотання просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

/ас 39/

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку /ас 59, 65-66/, причину неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Встановлені обставини та мотиви Суду

Судом установлено, що 14 грудня 2012 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_2 з метою створення сприятливих умов для виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт.

Доданий банком до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ОСОБА_2не підписані.

Згідно з пунктом 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику терміновий кредит у сумі 7281,39 грн на строк 60 місяців, з 14.12.2012 по 31.12.2017 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 7281,39 грн, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплату процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту зазначеного у заяві, Умовах і правилах строків. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 185,89 грн, для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.12.2017.

Згідно пункту 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості зазначених у цій угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, зобовязання, строк яких не настав. Сторони домовились, що строк повернення кредиту вважається 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 982,76 грн.

Згідно пункту 2.8 Генеральної угоди при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредита, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в умовах та правилах за кожен день прострочки.

Згідно пункту 2.10 зазначеної угоди, позичальник поручає банку без додаткової угоди перерахувати кредитні кошти в день надання кредиту у сумі 800 грн. на любий відкритий у банку рахунок.

(ас 7 )

Інформації щодо визнання даної угоди недійсною суд не має.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язанняза Угодою виконав в повному обсязі, разом з цим відповідач належним чином умови договору не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка згідно розрахунку за договором станом на 14.11.2017 становить 17942грн 85 коп. з якої: 5530,47 грн - заборгованість за кредитом; 3744,85 грн по процентам за користування кредитом; 7684,77 грн по пені та комісії; 982,76 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав.

Згідно статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 536 ЦК, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з частинами першою та другою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК).

Згідно частини першої статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частинами першою та другою статті 81 ЦПК встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі.

У відповідності з п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, штрафом за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.

Вимоги про стягнення з відповідача пені та комісії у розмірі 7684,77 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-2003цс15.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що позивачем застосована до відповідача цивільно-правова відповідальність у виді стягнення як пені, так і штрафів за одне і те саме порушення, а саме несвоєчасне виконання зобов`язання по сплаті платежів в рахунок погашення заборгованості, суд вважає, що дані обставини є порушенням статті 61 Конституції України, а тому вимоги Банку про стягнення штрафів не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд, знаходить позов таким, що підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 10258 грн 08 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2012 року, яка складається з: 5530,47 грн - заборгованість за кредитом; 3744,85 грн по процентам за користування кредитом; 982,76 грн - штраф. Підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідно до статті 617 ЦК України судом не встановлено.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1007 грн 86 коп. судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог /57,2 % від 1762 грн/.

Керуючись стст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 10258 грн 08 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 14 грудня 2012 року, яка складається з: 5530,47 грн - заборгованість за кредитом; 3744,85 грн по процентам за користування кредитом; 982,76 грн - штраф, а також 1007 грн 86 коп. судових витрат, а усього 11265 / одинадцять тисяч двісті шістдесят пять/ гривень 94 коп.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення 7684,77 грн. пені та комісії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. І . Косар