Номер провадження 2/229/382/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 травня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вона з відповідачем 27 березня 1999 року зареєстрували шлюб у виконкомі Олексіїво-Дружківської селищної ради м.Дружківки Донецької області, актовий запис за №7. Спільне життя між сторонами не склалося,оскыльки протягом останных п'яти років відповідач не приділяє їй і дітям необхідної уваги, зловживає алкогольними напоями, офіційно не працює, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з березня 2018 року. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Від шлюбу подружжя має малолітніх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які мешкають із позивачкою та перебувають на її утраманні.

В судове засідання, позивач не з'явилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, не надав суду заяву про поважність пропуску судового засідання, заперечень на позовну заяву не надав.

Враховуючи вищенаведене та зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ч. 2 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно достатті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 27 березня 1999 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії І-НО №032208 від 27.03.1999 року, актовий запис № 7, що зроблено у виконкомі Олексіїво-Дружківської селищної ради м.Дружківки Донецької області /а.с. 6/.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, 29 травня 2008 року, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з матір`ю ОСОБА_1, та знаходяться на її утриманні (а.с.7,8).

З березня 2018 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано, хоча і мешкають за однією адресою.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, не буде порушено прав та інтересів малолітніх дітей.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Малолітніх дітей, суд вважає за необхідне залишити з матір'ю, оскільки на протязі тривалого часу відповідач не піклується про дітей, не бере участь у їх вихованні та не надає допомоги на їхутримання.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень проти цього не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище « Рягіна».

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, щошлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при поданні позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263-265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянкою України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянином України, який було зареєстровано 27 березня 1999 року у виконавчому комітеті смт. Олексієво-Дружківської селищної ради м.Дружківка Донецької області, актовий запис № 7 (свідоцтво про шлюб серія І-НО №032208 від 27 березня 1999 р.).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Рягіна».

Малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, залишити проживати разом із матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення склаладено та підписано 30 травня 2018 року.

Суддя: Є. В. Петров