Справа № 496/2480/17
Провадження №2/523/2249/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Захарєв І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, в якому просить суд визнати недійсним договір дарування від 08.08.2014 року, реєстровий № 1519, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.02.2016 року, реєстровий № 253, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.11.2014 року, реєстровий № 2102, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 18.02.2016 року, реєстровий № 250.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 лютого 2016 року, заяву за позовом територіальної громади села Усатове Біляївського району Одеської області в особі ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області, заінтересована особа: Біляївська районна державна нотаріальна контора головного управління юстиції в Одеській області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою спадщиною майно, яке складається з: житлового будинку по вулиці Агрономічній, 178, в селі Усатове, Біляївського району Одеської області, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої 28 лютого 2007 року.

ОСОБА_5 померла 28 лютого 2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області. Відповідно до матеріалів спадкової справи, залишене після смерті майно у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв.

Позивач вказує про те, що ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області дізналась, що існують договори купівлі-продажу на житловий будинок по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області, а саме:

-Договір купівлі - продажу від 18 лютого 2016 року де зазначено, що ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_3 ? частку житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області.

-Договір купівлі - продажу від 18 лютого 2016 року, де зазначено, що ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_3 ? частку житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області.

В даних договорах купівлі-продажу зазначено, що ОСОБА_2 ? частка житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області належить на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 08.04.2014 року за реєстровим номером №1519, а ОСОБА_4 ? частка житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області належить на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 05.11.2014 року, за реєстровим номером №2102.

Позивач вказує про те, що на теперішній час, невідомі особи які укладали договори відчуження житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області.

ОСОБА_2 стала власником ? частки житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області 08.04.2014 року, а ОСОБА_4 стала власником ? частки житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області 05.11.2014 року, а саме до рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 лютого 2016 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи, залишене після смерті майно у вигляді житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в селі Усатове, Біляївського району, Одеської області у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв.

Позивач вказує про те, що вулиця Агрономічна, 178 не входить до складу м. Одеси, що підтверджується інформацією ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 29.11.2012 року № 4730, за проектом землеустрою щодо встановлення межі міста Одеси, якій затверджено Постановою ВР України від 07.02.2002 року № 3064-ІІІ «Про зміну меж міста Одеси Одеської області», вул. Агрономічна 178 «м. Одеса» не входить до складу території міста Одеси, та входить до складу ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до договору дарування від 08.08.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий №1519, ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_2 прийняла у власність ? частину житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в м.Одесі (а.с.104 т.2);

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.11.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий №2102, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 прийняла у власність ? частину житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в м.Одесі (а.с.20 т.2);

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.02.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий №253, ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в м.Одесі (а.с.6 т.1);

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.02.2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий №250, ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_3 прийняв у власність ? частину житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в м.Одесі (а.с.7 т.1);

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав №53819224 від 23.02.2016 року, ОСОБА_3 є власником житлового будинку по вулиці Агрономічної, 178 в м.Одесі (а.с.33-34 т.1);

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 лютого 2016 року, заяву за позовом територіальної громади села Усатове Біляївського району Одеської області в особі ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області, заінтересована особа: Біляївська районна державна нотаріальна контора головного управління юстиції в Одеській області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою спадщиною майно, яке складається з: житлового будинку по вулиці Агрономічній, 178, в селі Усатове, Біляївського району Одеської області, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої 28 лютого 2007 року (а.с.8 т.1);

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 30.11.2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2016 року скасовано.

В заяві територіальної громади села Усатове Біляївського району Одеської області в особі ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області, заінтересована особа: Біляївська районна державна нотаріальна контора головного управління юстиції в Одеській області про визнання спадщини відумерлою відмовлено (а.с.150-152 т.1);

Відповідно до письмової довідки яка міститься в матеріалах справи, яка надійшла до суду з Юридичного Департаменту Одеської міської ради від 02.10.2014року, за № 56672/3 з Адресного реєстру м.Одеси про підтвердження адреси обєкта нерухомого майна, вбачається про те, що в адресному реєстрі м.Одеси підтверджено адресу обєкта нерухомості, а саме: житлового будинку №178,який розташований за адресою: у м.Одеса по вул.Агрономічна №178 (а.с.32 т.1).

При таких обставинах, суд не приймає до уваги лист ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 29.11.2012 року № 4730 про те, що за проектом землеустрою щодо встановлення межі міста Одеси, якій затверджено Постановою ВР України від 07.02.2002 року № 3064-ІІІ «Про зміну меж міста Одеси Одеської області», вул. Агрономічна 178 «м. Одеса» не входить до складу території м.Одеси, та входить до складу ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.9 т.1);

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 серії КМ №910082, який міститься в матеріалах справи, місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний запис був здійснений 29.11.2014 року Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, що свідчить про належність обєкта нерухомості, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Агрономічна, 178 до Суворовського району м. Одеси.

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 серії КМ №388225, який міститься в матеріалах справи, місце проживання ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.27);

З матеріалів справи вбачається про те, що відповідачі зареєстровані місцем проживання в м.Одесі.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30 квітня 2014 року, задоволено позовні вимоги по цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановлено факт проживання однією сім'єюОСОБА_8 з ОСОБА_5, що померла 28.02.2007 року, за адресою: м.Одеса вул.Агрономічна 178, з 15.05.2001 року і по день її смерті 28.02.2007 року.

Визнано ОСОБА_8 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 28.02.2007 року.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на житловий будинок з надвірними господарчими спорудженнями, що знаходиться в місті Одеса, по вулиці Агрономічній під №178 та складається з однієї камяної житлової будівлі- 23,5 кв.м. житлової площі, з надвірними господарчими спорудженнями: вбиральня, мостіння, огородження та розташованих на земельній ділянці розміром 600 кв.м. - у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28.02.2007 року (а.с.48-49 т.1);

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15.09.2014 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_10 (діючого в інтересах ОСОБА_9) задоволено.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2014 року по справі ОСОБА_8 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_9, ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності в порядку спадкування за законом скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_8 до Четвертої одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради, треті особи - ОСОБА_9, ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання однією сімєю, визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено (а.с.150-154 т.1);

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як зазначено в ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не можу бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; учасник правочину повинен бути дієздатним; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п. 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Так, ст. 215 ЦК України передбачено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог є підставою для визнання такого правочину недійсним. Так статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правочин визнаним судом неясним, згідно ст. 236 ЦК України, є недійсним з моменту його вчинення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо).

Суд критично ставиться до листа ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 29.11.2012 року № 4730, щодо віднесення житлового будинку за адресою: м.Одеса, вулиця Агрономіна,178 до складу ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області (а.с.9 т.1), оскільки відповідно до письмової довідки з Адресного реєстру міста Одеси №56672/3, яка видана Юридичним департаментом Одеської міської ради від 02.10.2014 року, у адресному реєстрі міста Одеси підтверджено адресу обєкта нерухомості, а саме житлового будинку за адресою: м.Одеса, вулиця Агрономіна,178 (а.с.32 т.1).

Також, суд критично ставиться до посилання позивача на Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 лютого 2016 року, оскільки вказане рішення скасовано Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 30.11.2017 року.

Таким чином, судом встановлено про те, що ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області не є власником спірного домоволодіння №178 по вулиці Агрономічній в м.Одесі та не має жодних прав на вказане нерухоме майно, тому ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області є неналежним позивачем по справі.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, про те, що позивач ОСОБА_1 сільська рада Біляївського району Одеської області не надала суду доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також, суд вважає, що представник позивача не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст.ст.4, 10, 202, 203, 215, 236 ЦК України, п.п.1, 2, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»від 24.11.2008 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області (, юридична адреса: Одеська область, Біляївський район, с.Усатове, пр..Урядовий,63) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН:НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6), ОСОБА_4 (ІПН:НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) про визнання недійсним договору дарування від 08.08.2014 року, реєстровий № 1519, про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.2016 року, реєстровий № 253, про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 05.11.2014 року, реєстровий № 2102, про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 18.02.2016 року, реєстровий № 250 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Біляївського району Одеської області (, юридична адреса: Одеська область, Біляївський район, с.Усатове, пр.Урядовий,63) судовий збір у розмірі 2 819 гривень 20 копійок на користь держави.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 27 листопада 2018 року.

Суддя Аліна С.С.