Справа №: 671/1851/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при секретарі Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із ОСОБА_2 на день його смерті. На обгрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті ОСОБА_2, який помер 16 листопада 2017 року, відкрилась спадщина на належне йому майно. Він, заявник, як єдиний спадкоємець по заповіту звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав через пропуск строку для прийняття спадщини. Протягом останніх двох років до дня смерті ОСОБА_2 16 листопада 2017 року він постійно проживав з ним в с. Маначин Волочиського району Хмельницької області по вул. Зарічанська, 27, хоча і залишався зареєстрованим за іншою адресою. Крім нього, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно ОСОБА_2, немає.

В судове засідання заявник не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, даних у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права та обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно п. 23 вищезазначеної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року помер ОСОБА_2, який 27 серпня 1998 року вчинив заповіт та все своє майно, заповів ОСОБА_1, заявнику у даній справі.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 до складу спадщини увійшов житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Зарічанська (колишня Будьоного), 27, с.Маначин Волочиського району Хмельницької області.

На день своєї смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх двох років до дня смерті ОСОБА_2 16 листопада 2017 року разом з ним постійно проживав без реєстрації ОСОБА_1, з яким вони вели спільне господарство

Спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 після його смерті не заводилася.

Дані обставини не оспорюються заінтересованою особою та підтверджуються: даними паспорта позивача; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 16.11.2017 року та заповітом останнього, вчиненим 27.08.1998 року на користь ОСОБА_1 та який на даний час є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53963504 від 06.11.2018 року; довідками, виданими старостою с. Маначин від 25.06.2018 року № 215, від 17.10.2018 року № 567, про те, що ОСОБА_1 на протязі останніх двох років до дня смерті ОСОБА_2 проживав разом з ним без реєстрації в с. Маначин Волочиського району Хмельницької області по вул. Зарічанська, 27, за даною адресою ОСОБА_2 був зареєстрований один, про що свідчать записи в погосподарської книги; свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.12.1995 року (на житловий будинок та земельну ділянку), видане на ім'я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3; відмовою приватного нотаріуса Волочиського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 18.06.2018 року у видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 53471327 від 27.09.2018 року виданою приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про те, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер 16.11.2017 року не заводилась; показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 на день його смерті.

Дослідивши надані докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на день його смерті, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України, суд

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, який помер 16 листопада 2017 року, на час відкриття спадщини в с. Маначин Волочиського району Хмельницької області по вул. Зарічанська, 27.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи: ОСОБА_1, 31200, м. Волочиськ, Хмельницької області, паспорт серії НА № 515906; Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 88, .

Рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя: