ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/143/17
провадження № 2/753/2811/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. Суддя Дарницького районного суду міста Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Джерело - 1 " про захист прав споживачів та стягнення пені , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело 1" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за договором.

13 лютого 2018 року за вх. № 7766 до загальної канцелярії суду від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю " Джерело - 1 " про захист прав споживачів та стягнення пені

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

У зв'язку з чим позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність вимог п.п. 5, 6, 10 ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, зазначивши:

- до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову ( позовів ) до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

Що стосується сплати судового збору, суд приходить до наступного.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст.ст. 3, 5 Закону України "Про судовий збір".

У п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України " Про судовий збір " було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору. Однак, Законом України від 22 травня 2015 року № 484 - VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України " Про судовий збір " та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

За загальними правилами цивільного судочинства ЦПК України, судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають, в тому числі, позовну заяву.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Суд, звичайно, бере до уваги, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України « Про захист прав споживачів » споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак, як уже зазначалося, правові засади звільнення від сплати судового збору в Україні визначаються Законом України «Про судовий збір». При цьому цей закон не містить відсилань до інших нормативно-правових актів держави.

Крім цього, Закон України « Про судовий збір » прийнятий пізніше від Закону України « Про захист прав споживачів ».

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі », у разі наявності суперечності між нормами законів ( кодексів ), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту « а » п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом « b » п. 3 ст. 6 Конвенції.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях « Голдер проти Великої Британії » від 21 лютого 1975 року, « Жоффре де ля Прадельде ля Прадель проти Франції » від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач ( предмет позову ); обставини, на яких ґрунтується вимога ( матеріально - правова підстава позову ); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення, оскільки від того наскільки правильно обрано спосіб судового захисту, залежить значною мірою і правильне вирішення спору та своєчасний і швидкий розгляд справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що зустрічна позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175 - 177, 185, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Залишити без руху зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю " Джерело - 1" про захист прав споживачів та стягнення пені.

Повідомити позивача за зустрічним позовом про необхідність у строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали суду виправити недоліки позову шляхом подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Роз"яснити позивачу за зустрічним позовом, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки Дарницького районного суду м. Києва: https://court.gov.ua/sud2602/.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК