Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 359/9540/16-ц

провадження № 61-31695св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,

третя особа - Приватне підприємство «Бориспільрайагропромбуд»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року в складі судді Вознюка С. М. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року в складі колегії суддів: Голуб С. А., Приходька К. П., Таргоній Д. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - ДП «МА «Бориспіль»), третя особа - Приватне підприємство «Бориспільрайагропромбуд» (далі - ПП «Бориспільрайагропромбуд»), про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 29 січня 2016 року на естакаді аеропорту «Бориспіль» при під'їзді до терміналу «Д» сталася ДТП, у якій пошкоджено належний позивачу автомобіль Renault Sandero. Постановою суду та іншими доказами підтверджено вину відповідача у неналежному утримані естакади, що стало причиною ДТП. Вказані обставини також підтверджуються висновками експерта. У результаті проведеного авто-технічного дослідження обставин ДТП, пояснень очевидців також встановлено, що ДТП сталося не з вини позивача, а в результаті незабезпечення належного дорожнього покриття естакади аеропорту «Бориспіль». Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків позивачу завдано майнової та моральної шкоди.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив стягнути з ДП «МА «Бориспіль» 91 294,24 грн матеріальних збитків, 5 000 грн вартості авто-товарознавчого та авто-технічного дослідження, 15 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «МП «Бориспіль» на користь ОСОБА_4 91 294,24 грн завданих матеріальних збитків, 800 грн за проведення оцінки, та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 98 094,24 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ДП «МА «Бориспіль» на користь держави України суму судового збору в розмірі 1 378 грн за розгляд позовної заяви.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внаслідок бездіяльності відповідача позивачу спричинена майнова шкода, а саме пошкоджено його автомобіль Renault Sandero, вартість матеріального збитку становить 91 294,24 грн, а також завдано моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що дорожнє покриття не підтримувалось в належному стані, на естакаді була ожеледиця, перед естакадою не було встановлено повторно знак 1.13 «Слизька дорога», що свідчить про неналежне виконання балансоутримувачем цього дорожнього об'єкту (відповідачем) свого обов'язку щодо створення безпечних умов на дорозі. Факт наявності ожеледиці підтверджується матеріалами про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, схемою ДТП, рапортом інспектора поліції, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року, фотоілюстрацією місця ДТП на момент його вчинення.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ДП «МА «Бориспіль», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що ДП «МА «Бориспіль» на виконання технічних вимог через підрядну організацію вчинило дії щодо належного утримання автошляхів, які йому належать, зокрема і на естакаді біля терміналу «Д», станом на час ДТП. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність протиправної поведінки або бездіяльності відповідача.

У вересні 2017 року ОСОБА_5 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків 29 січня 2016 року на естакаді біля терміналу «Д» було пошкоджено автомобіль позивача. ДП «МА «Бориспіль» порушив Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), та не встановив відповідний знак перед естакадою та не забезпечив її утримання у належному стані. Неправомірні дії відповідача знаходяться у причинному зв'язку із завданою позивачу шкодою.

29 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 29 січня 2016 року на автотранспортній естакаді аеропорту «Бориспіль» при під'їзді до терміналу «Д» сталася ДТП, в якій був пошкоджений автомобіль ОСОБА_4 Renault Sandero.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року провадження у справі № 755/2837/16-п відносно ОСОБА_4 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказаною постановою у справі № 755/2837/16-п, яка має преюдиційне значення для вирішення даного спору, встановлено, що під час руху водій автомобіля Renault Sandero ОСОБА_4 повинен був керуватись вимогами пункту 12.1 ПДП. З моменту виїзду на приховану ділянку ожеледиці водій знаходився в аварійній ситуації і його дії не регламентувались вимогами ПДР. ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнення ДТП у разі наявності прихованої ділянки ожеледиці, яку він не міг своєчасно виявити для вибору безпечної швидкості руху. У разі наявності прихованої ділянки ожеледиці, яку водій автомобіля Renault Sandero не міг своєчасно виявити для вибору безпечної швидкості руху, в його діях не міститься невідповідність вимогам пункту 12.1 ПДР. Відсутність попереджувального дорожнього знаку 1.13 «Слизька дорога» не забезпечувала водію ОСОБА_4 можливості своєчасного реагування на зміну стану дорожнього покриття і є причиною виникнення даної ДТП, з технічної точки зору.

Таким чином, відсутність вказаного дорожнього знаку не забезпечувала водію можливості своєчасного реагування на зміну стану дорожнього покриття і є причиною виникнення даної ДТП.

Крім того, у результаті проведеного авто-технічного дослідження обставин ДТП встановлено, що ДТП сталося не з вини ОСОБА_4, а в результаті незабезпечення належного дорожнього покриття естакади аеропорту «Бориспіль».

Установлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Renault Sandero ОСОБА_4 складає 91 294,24 грн.

Статтею 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ним органи, несуть відповідальність за створення безпечних умов на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до пункту 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно- кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Суди встановили, що безпосередньо на естакаді була наявна ожеледиця, що свідчить про неналежне виконання балансоутримувачем дороги (відповідачем) своїх обов'язків щодо забезпечення безпечних умов руху. Факт наявності ожеледиці підтверджується матеріалами про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, схемою ДТП, рапортом інспектора поліції, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 липня 2016 року, фотоілюстрацією місця ДТП на момент його вчинення.

Встановлено, що ОСОБА_4 не міг бачити ділянку дороги з ожеледицею, оскільки вона була на підвищенні естакади і на ділянці дороги, яка закруглювалась, тому не міг запобігти заносу автомобіля.

Отже, відповідач не забезпечив безпеку дорожнього руху на естакаді, не перевірив, чи належним чином підрядник виконує свої обов'язки, не встановив перед естакадою знак про наявність ожеледиці, або попереджувальний знак 1.39 «Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка)».

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що ДТП відбулася з вини відповідача, внаслідок чого позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відповідач вчинив дії щодо належного утримання автошляхів, які йому належать, зокрема і на естакаді біля терміналу «Д», станом на час ДТП, оскільки такі доводи спростовані зібраними по справі доказами, зокрема постановою суду, яка набрала законної сили, та висновком експерта.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк