Провадження № 6/761/316/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Макаренко І.О.,

при секретарі: Триндюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просив суд: надати дозвіл на примусове проникнення до квартири боржника, за адресою: АДРЕСА_1 з метою опису квартири, яка належить боржнику по виконавчому провадженню, ОСОБА_2 на праві власності.

Своє подання державний виконавець обґрунтовував тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №52104414 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва №761/6523/15-ц від 19.05.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 65357,26 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.04.2016 року складає 1704337,48 грн., стягнення судового збору в сумі 3654,00 грн. Постановою державного виконавця від 05.09.2016 р. було відкрито виконавче провадження. 24.10.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (ухвалою №761/6523/15-ц від 17.10.2016 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2016 р. до закінчення касаційного провадження. 09.03.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій на підставі ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (ухвалою від 13.02.2017 р. Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга відхилена, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2016 р. залишено без змін). Ухвалою від 13.09.2017 р. справа №761/6523/15-ц задоволено скаргу ПАТ «Кредит Європа Банк» та зобов'язано головного державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві здійснити у виконавчому провадженні опис та арешт належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1. На виконання зазначеної ухвали, яка отримана відділом 19.01.2018 р., державним виконавцем 23.01.2018 р. винесено постанову про арешт майна боржника про арешт всього майна, внесено обтяження щодо нерухомого майна боржника. В порядку примусового виконання рішення суду встановлено, що за боржником зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.08.2002 р. 13.03.2018 р. виходом державного виконавця за адресою вищевказаної квартири, потрапити до квартири не виявилось можливим. Двері на дзвінки ніхто не відчиняв. Державним виконавцем на дверях квартири та у поштовій скринці залишена вимога державного виконавця, відповідно до якої боржника зобов'язано бути присутнім для опису квартири 22.03.2018 р. 22.03.2018 р. до відділу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №55983136 від 19.03.2018 р. винесена старшим державним виконавцем Коломойцевим К.В., якою зобов'язано головного державного виконавця Руденка Ю.О. здійснити опис та арешт належної боржнику квартири. 22.03.2018 р., 23.03.2018 р., 27.03.2018 р. виходом державного виконавця за адресою вказаної квартири, потрапити до квартири не виявилось можливим. Двері на дзвінки ніхто не відчиняв. Вимога державного виконавця від 13.03.2018 р. не виконана. Згідно інформації отриманої від ДФС України та ПФУ, боржник не працює, доходів не отримує, рахунків як суб'єкт підприємницької діяльності немає. За вказаних підстав, зважаючи, що боржником в добровільному порядку не виконується судове рішення, державний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням.

Суд, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подання, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Так, судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №52104414 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва №761/6523/15-ц від 19.05.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 65357,26 дол. США, що за курсом НБУ станом на 07.04.2016 року складає 1704337,48 грн., стягнення судового збору в сумі 3654,00 грн..

Вимоги п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Копії матеріалів виконавчого провадження, якими обґрунтував державний виконавець своє подання, якіі додані до подання, не містять доказів про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки державним виконавцем не надано жодних підтверджуючих документів щодо направлення та отримання вимоги забезпечення державному виконавцю безперешкодного доступу до квартири за адресою: АДРЕСА_1. Та посилання державного виконавця на залишення вимоги на дверях квартири та у поштовій скринці не є належним повідомленням боржника та не підтверджено жодним доказом.

Надані суду матеріали виконавчого провадження не містять підтвердження направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2016 р. та її отримання, а відтак, можна дійти до висновку, що боржник належним чином не повідомлений та йому невідомо про здійснення виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, неможливо прийти до висновку, що відсутність доступу до квартири зумовлена саме свідомими діями боржника, спрямованими на перешкоджання діям державного виконавця, або ж це пов'язано із відсутністю власника у квартирі з об'єктивних причин.

При розгляді даного подання суд враховує положення ст. 30 Конституції України, норми ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966р. ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948р., ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 4, 81, 258-260, 263-265, 354-355, 439 ЦПК України; ст. 30 Конституції України; Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: