АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-5811/11 Головуючий І інстанції : Єрмак Н.В.
Провадження № 22ц/790/1101/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року (суддя Єрмак Н.В.) про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-5811/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України, про виселення та зняття з реєстрації, -

встановив:

04.07.2017 року ОСОБА_5 звернувся у суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що по цивільній справі №2-5811/11 за його позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про виселення та зняття з реєстрації за його заявою державним виконавцем Московського віділлу ДВС ГТУЮ у Харківській області було відкрито виконавчі провадження №53056223 та №53056072 з виконання рішення суду, яким було задоволено його позовні вимоги. Так як рішення до цього часу не виконане, а свою квартиру, з якої за рішенням суду належить виселити відповідачів, він передав у передбаченому законом порядку у якості додаткового внеску до статутного фонду ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з ОСОБА_5 на нового власника житлового приміщення - ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС».

В обґрунтування заяви посилався на те, що На виконання рішення Загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» затвердженого протоколом № 5 від 31 жовтня 2016 року, ОСОБА_5 передав в якості додаткового внеску до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» передав у власність належну йому на праві власності трикімнатну квартиру №187, що розташована по вулиці Гвардійців Широнінців в будинку 21-А м. Харків, про що 31.10.2017 року між сторонами підписано акт приймання передачі нерухомого майна №02-31/10-16-Б.

На підставі акту від 31.10.2017 року ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» має право від ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вимагати належного виконання на його користь всіх без винятку зобовязань, передбачених основним договором, в сумі, обсягах та з урахуванням фактів, встановлених рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.05.2013 року по цивільній справі № 2-5811/11.

Посилаючись на викладене, а також на норми матеріального права просив суд замінити стягувача у виконавчому провадженні №53056223 та №53056072 про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_6, зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою та стягнення судових витрат.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року заяву ОСОБА_5 задоволено.

Суд вирішив замінити сторону стягувача - ОСОБА_5 у виконавчому проваджені з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення по справі № 2- 5811/11 про виселення ОСОБА_7, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 та зняття зазначених осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а також про стягнення з боржників судових витрат, на правонаступника ТОВ «АН ЕСТЕЙТ-СЕРВІС».

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати, вважає її незаконною, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, і постановити нову, про відмову у задоволенні заяви.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що суд мав право здійснити таку заміну лише у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Також зазначає, що суд не взяв до уваги факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та який скоєний ОСОБА_8 відносно передачі вказаної квартири по акту №2/31-10-16-Б від 31.10.2016 року до ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС». По даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено. Посилається також на те, що відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2016 року на вказане майно накладено арешт, яке вже знаходиться у власності ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС».

В судовому засіданні представники апелянта підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, просили її задовольнити.

Стягував ОСОБА_5 та ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» в судове засідання не зявилися, надали суду відзиви на апеляційну скаргу, у яких просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вказуючи, що на підставі акту №2/31-10-16-Б від 31.10.2016 року ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС» набув право вимагати від ОСОБА_4 J1. І., ОСОБА_6 належного виконання на його користь всіх без винятку зобовязань, передбачених основним договором, в сумі, обсягах та з урахуванням фактів, встановлених рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року по цивільній справі № 2-5811/11. Підставою для правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, тобто перехід суб'єктивних, матеріальних прав чи обов'язків від одного суб'єкта матеріальних правовідносин (правопопередника) до іншого суб'єкта (правонаступника).

Вважають, що права ОСОБА_6 JI. І. , а також її інтереси, ні яким чином не порушено, а її звернення у суд із скаргою є намаганням не виконувати судове рішення суду, яке набрало законної сили.

Інші учасники справи, повідомлялися про дату та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не сповістили, відзив на апеляційну скаргу не надавали.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, які зявилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, зважуючи на таке.

Як за ч.3 ст.2 ЦПК України в редакції, яка діяла на час вирішення судом заяви ОСОБА_5, так і згідно ч. 3 ст. 3 діючого ЦПК України ( в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відбулося вибуття однієї їз сторін (стягувача) виконавчого провадження, а тому суд має правові підстави задовольнити заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні на правонаступника ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС».

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, вважає його законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року по справі № 2-5811/11 задоволено позовні вимоги ОСОБА_5. Суд вирішив виселити ОСОБА_7, ОСОБА_9 з квартири № 187 в буд..№21-А по вулиці Гвардійців Широнінців в м. Харкові та зняти зазначених осіб з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Також вирішено стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року рішення Московського районного суду м.Харкова скасовано в частині зняття ОСОБА_4, ОСОБА_9 з реєстраційного обліку та в частині стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу і ухвально нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено, а в іншій частині рішення Московського районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 травня 2013 року в не скасованій частині та рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 р. залишено без змін.

Постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова від 09.12.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №53056223 про примусове виконання виконавчого листа № 2-5811/11 від 01.12.2016 р.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується належними доказами та не спростовується відповідачами (боржниками), що 31 жовтня 2016 року на виконання рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», затвердженого протоколом № 5 від 31 жовтня 2016 року, учасник цього товариства ОСОБА_5 передав у якості додаткового внеску до статутного капіталу товариства належну йому на праві власності трикімнатну квартиру №187, що розташована по вулиці Гвардійців Широнінців в будинку 21-А м. Харків, про що укладено акт №02-31/10-16-Б від 31.10.2016 р. Сам з цієї квартири за рішенням суду, яке набрало законної сили відповідно до виконавчого листа і мають бути виселені відповідачі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діє на час розгляду судами справи) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

З заявою про заміну сторони виконавчого провадження звернувся ОСОБА_10 , який є стороною виконавчого провадження, а саме стягувачем.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України ( в редакції яка діяла на час ухвалення рішення судом першої інстанції), у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 115 ЦК України передбачено, що господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного ( складеного ) капіталу.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що хоча заміна кредитора у зобовязанні відбувається поза межами виконавчого провадження, з заявою про заміну сторони виконавчого провадження до суду звертається особа, яка є стороною виконавчого провадження, а рішення про заміну сторони виконавчого провадження приймає саме суд.

Зазначеним спростовуються підстави апеляційної скарги стосовно того, що до суду повинен був звернутись правонаступник ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», а не ОСОБА_8, який не є стороною виконавчого провадження.

Також апеляційний суд відхиляє доводи ОСОБА_4 та іншого боржника в тій частині, що суд не мав права замінювати стягувача з огляду на порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_11, який використовуючи інших осіб, в тому числі ОСОБА_5, заволодів житловими приміщеннями, в тому числі і їх квартирою, та на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2016р. (суддя Муратова С.О.), постановленої у звязку з цим кримінальним провадженням, про арешт квартири АДРЕСА_2, оскільки ці обставини лише підтверджують законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали про заміну стягувача.

Так, з наданого боржниками витягу з кримінального провадження № 0001125 вбачається, що до прокуратури Харківської області надійшло звернення ОСОБА_12 щодо шахрайських дій з його нерухомим майном, яке розташоване за адресою м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, 21 а кв. 187, внесено до ЄРДР 21.12.2016р. з правовою кваліфікацією ст. 190 ч. 4 КК України.

Разом з тим, апелянтом не доведено, що факт внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, впливає на виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 травня 2013 року по справі № 2-5811/11. Також з наданої відповідачами копії ухвали Київського районного суду м. Харкова від 22.12.2016

р. (суддя Мартова С.О.) вбачається, що квартира АДРЕСА_3 в м .Харкові, з якої згідно виконавчого провадження мають бути виселені відповідачі (боржники) ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , зареєстрована на праві власності за ТОВ «Агентство нерухомості ЕСТЕЙТ-СЕРВІС», що також свідчить на користь обґрунтованості постановленої судом ухвали про заміну стягувача.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 помилково вважають вказані обставини підставою для скасування оскарженої ухвали, не звернувши увагу на те, що арешт майна, є лише тимчасовим обмеженням у його розпорядженні власником.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 лютого 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді колегії: ОСОБА_2

ОСОБА_3