Справа № 640/3985/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Нев»ядомський Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу суд приходить до висновку, що у її прийнятті слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбаченуст. 161 цього Кодексу.

З заяви про видачу судового наказу вбачається, що Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки , у розмірі ? частини заробітку ( доходу) , але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Стаття 161 ЦПК Українимістить вичерпний перелік вимог, які можуть бути заявлені при видачі судового наказу і вимоги про збільшення розміру аліментів в даний перелік не входять, а отже заявлені вимоги належить розглядати в порядку позовного провадження на підставі ст.ст.174-246 ЦПК.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього кодексу.

Окрім того, згідно ч.3 ст.165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про неможливість видачі судового наказу по даній заяві в звязку з порушенням вимог ст.ст.161,165 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2ст. 166 ЦПК Українивідмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першоїстатті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161,163,165,166, 261,353 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини .

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з вищевказаних підстав, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В. Нев»ядомський