Справа № 361/7540/17 Головуючий у І інстанції Радзівіл А. Г.
Провадження № 22-ц/780/1101/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 01.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мережко М.В.,

за участі секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, відсотків за користування грошовими коштами, 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання, звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та одночасно подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, що належить обом відповідачам, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,4 га, що розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області;

- земельну ділянку, площею 7,4501 га, що розташована на території Березоворуцької сільської ради, Пирятинського району, Полтавської області,

- квартиру № 34 в будинку № 15/12/19 по вул. Радянській в м. Саки, Автономної Республіки Крим;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 35, по вул. Зої Космодемянської в с. Яришівка, Томашпільського району, Вінницької області;

- транспортні засоби: автомобіль Master Craft MS -255, д.н.з. НОМЕР_1, Kia Optima, д.н.з. НОМЕР_2, Maserati Levante, д.н.з. НОМЕР_3, Одисей 4, д.н.з. НОМЕР_4.

Мотивує заяву тим, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення його заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги того, що між сторонами виник спір з приводу повернення позичених коштів та у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому вважає висновки суду про відмову у накладенні арешту на майно необґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних і допустимих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачам, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та одночасно подано заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, що належить відповідачам, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,4 га, що розташована на території Погребської сільської ради Броварського району Київської області;

- земельну ділянку, площею 7,4501 га, що розташована на території Березоворуцької сільської ради, Пирятинського району, Полтавської області,

- квартиру № 34 в будинку № 15/12/19 по вул. Радянській в м. Саки, Автономної Республіки Крим;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 35, по вул. Зої Космодемянської в с. Яришівка, Томашпільського району, Вінницької області;

- транспортні засоби: автомобіль Master Craft MS -255, д.н.з. НОМЕР_1, Kia Optima, д.н.з. НОМЕР_2, Maserati Levante, д.н.з. НОМЕР_3, Одисей 4, д.н.з. НОМЕР_4.

При цьому, заявником не достатньо наведено причин, у звязку із якими потрібно забезпечити позов, не зазначено та не надано належних доказів щодо співмірності заявлених позовних вимог заходам забезпечення позову та не враховано, що відповідач ОСОБА_4 не є стороною договорів позики та іпотеки.

Окрім того, у матеріалах справи відсутні належні докази вартості вищезазначеного нерухомого майна та автомобілів, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо співмірності і необхідності накладення арешту на перелічене майно з урахуванням тієї обставини, що з метою забезпечення виконання зобовязань, що випливають з договору позики відповідачкою ОСОБА_3 вже було передано в іпотеку позивачу земельну ділянку, площею 0,3435 га, вартість якої сторони оцінили в 871 500 грн.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач при необхідності і наданні належних відповідних доказів не позбавлений можливості повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують обґрунтованості висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: