справа № 208/2244/17
№ провадження 2/208/376/18
24 квітня 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді Івченко Т.П.,
При секретарі Стомаченко О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Камянське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про встановлення порядку спілкування з дитиною»,
21.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2, Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про встановлення порядку спілкування з дитиною», яка просила встановити графік спілкування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3:
- один раз на місяць останній вихідний місяця, а саме з 09.00 години до 19.00 години, без присутності матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з зазначенням того, що батько сам забирає та приводить сина до матері ОСОБА_1. Вказіні зустрічі між батьком ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_4, повинні відбуватися без примусу дитини до таких зустрічей, за погодженням між батьком та матірю дитини - ОСОБА_1, з урахуванням зайнятості дитини в визначений день, її самопочуттям та бажанням; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з ОСОБА_2 з 2010 року по 2013 року були особисті відносини та проживали разом за однією адресою: м. Кам'янське, пр. Перемоги, 7-98.
В цивільному шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що в Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис №10.
В лютому 2013 року вони з ОСОБА_2 розійшлись та відносини зіпсувалися, почались скандали бійки та приниження. При цих сварках була присутня дитина - син ОСОБА_6, який важко переживав відносно стосунків батьків.
Дитини стала збентежена та почала заїкатися, хоча раніше таких проблем не було, тому вона як мати дитини була вимушена звернутися з сином до невропатолога.
На теперішній час син ОСОБА_6 мешкає з нею та знаходиться на повному утриманні. Так як відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вимушена звернутися з даним позовом який прохає задовольнити у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання подала заяву про проведення судового засідання без її участі та без застосування технічних засобів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, тому в силу ст.131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Представник третьої особи: Органу опіки та піклування адміністрації Заводського району Камянської міської ради ОСОБА_7 подала до суду заяву де зазначила, що вона як представник органу підтримує висновок органу щодо необхідності спілкування дитини з батьком, беручи до уваги інтереси малолітнього ОСОБА_5 дійшов до висновку та визначити ОСОБА_2 порядок побачень з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2:кожні вихідні дні місяця за попередньою домовленістю з матірю дитини.
Дослідив матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що сторони починаючи з 2013 року припинили стосунки та не проживають разом. У цивільному шлюбі між сторонами народжена дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КИ №367422 виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.01.2012 року. (а.с.4).
Після припинення стосунків, ОСОБА_2 чинив скандали, намагаючись побити мене, мотивуючи це ревнощами при цьому, дитина постійно була свідком цих сварок. Внаслідок конфліктів, було подано заяву про повідомлення про злочин до Дніпродзержинського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 15.01.2017 року (а.с.5), у звязку з чим внесено до ЄРДР від 21.01.2017 року факту про завдання ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1.(а.с.6).
Внаслідок таких дій, дитини почала заїкатися що негативно позначається на психіці і здоров'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час ОСОБА_4 мешкає та находиться на повному утриманні ОСОБА_1, так як ОСОБА_2 не надає матеріально допомоги на утримання сина, тому за Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.03.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання дитини», стягнув щомісяця з 24.02.2016 року аліменти з ОСОБА_3, в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в особі матері дитини ОСОБА_1, до повноліття дитини.
Враховуючи те, що поведінка відповідача шкодить психічному здоров'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитина залишається проживати з мамою, а з батьком відповідно до висновку Адміністрації Заводського району Камянської міської ради визначений ОСОБА_3 порядок побачень з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2: кожні вихідні дні місяця за попередньою домовленістю з матірю дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.
У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «ОСОБА_7 проти України»).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.
Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
З урахуванням рекомендацій Комісії з питань захисту прав дитини ( протокол № 12 від 06.07.2016 р.), для забезпечення фактору стабільності, який надає дитині можливості нормально розвиватись, враховуючи вік дитини, її режим дня, стан здоровя, та необхідність забезпечення психологічно комфортних умов для дитини, звичайного ритму життя дитини та такий що буде сприяти її стабільному та нормальному розвитку, а тому якщо дитина буде категорично заперечувати проти побачень з батьком та проведення з ним певного часу, ніхто не має права її до цього примушувати.
Керуючись почуттям любові до дитини, обов'язок підготувати її до таких зустрічей повинні взяти на себе обидві сторони.
Діючи миром, а не протистоянням, мати дитини повинна надати можливість батьку підтримувати його місце в житті сина, яке він займав та прагне займати, що відповідає бажанню дитини та її інтересам.
У випадку налагодження довірливих стосунків між батьками з питання виховання та участі у житті сина, сторони не позбавлені можливості вирішувати питання про більш тривалий та стабільний графік зустрічей з дитиною, який буде враховувати їх спільні інтереси, та інтереси дитини.
Враховуючи вище зазначене, з врахуванням позиції сторін, інтересів малолітньої дитини, характеризуючих даних на позивача, наявність матеріальних підстав для забезпечення достатнього рівня життя під час спілкування з ним без участі батька, наявність окремого у позивача житла, постійного місця роботи, стабільного доходу, ставлення позивача до дитини, до її інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.
На підставі ст. 2, 7, 10, 141, 150, 151,153, 159 СК України, ст. 3 ЦК України, керуючись ст.ст. 130-131,223,280,247 ЦПК України суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про встановлення порядку спілкування з дитиною», задовольнити.
Встановити графік спілкування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3:
- один раз на місяць останній вихідний місяця, а саме з 09.00 години до 19.00 години, без присутності матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з зазначенням того, що батько сам забирає та приводить сина до матері ОСОБА_1. Вказіні зустрічі між батьком ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_4, повинні відбуватися без примусу дитини до таких зустрічей, за погодженням між батьком та матірю дитини - ОСОБА_1, з урахуванням зайнятості дитини в визначений день, її самопочуттям та бажанням.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, 03.04.1992
року народження (уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7 Україна, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):
- 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок у відшкодування понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Івченко Т. П.