Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2575/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Галацевич О.М.

Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №278/2575/17

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4) про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 червня 2018 року,ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м. Житомир ,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя. Просила визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку площею 0,1га з кадастровим номером НОМЕР_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, незавершений будівництвом жилий будинок та господарські споруди за адресою АДРЕСА_1 та визнати за нею право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 26 червня 2018 рокупозов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя матеріали, обладнання тощо використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує на те, що вирішуючи питання про визнання спільною сумісною власністю подружжя матеріалів, обладнання тощо, використаних в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки з таким позовом ОСОБА_2 не зверталась. Придбання матеріалів і обладнання за кошти подружжя належними та допустимими доказами не підтверджено, суд не зазначив найменування та вартість матеріалів і обладнання.

У відзиві представник позивачки просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 3 серпня 2013 року. 19 липня 2014 року, під час шлюбу, але за письмової згоди ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 набув в особисту власність земельну ділянку площею 0,1га з кадастровим номером НОМЕР_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На земельній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок та господарські споруди.

Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, висновок суду про безпідставність позовних вимог відповідає обставинам справи і положенням ст.ст.60,62,69 СК України, ст.ст.328, 329 ЦК України.

Дійсно, у разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд за наявності відповідного позову може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити їх одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Проте, із змісту позовної заяви, матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не заявляла позов про визнання спільною сумісною власністю подружжя матеріалів, обладнання тощо, використаних в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд.

Визнавши спільною сумісною власністю подружжя матеріали, обладнання тощо використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений у ст.13 ЦПК України, вийшов за межі позовних вимог і вирішив вимогу, яка позивачем не заявлялась. В цій частині рішення належить скасувати.Доводів щодо неправильності рішення в частині відмови у позові апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 26 червня 2018 року щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя матеріалів, обладнання тощо, використаних в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: