Справа № 663/2871/17
Провадження № 2/663/57/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

09 липня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Шабрацького Г.О.

за участю секретаря Кліщ Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_3, про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вони є співвласниками житлового будинку по вулиці Незалежній, 98/2 в смт. Лазурне та земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку площею 762 кв.м.

В свій час подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розділили житловий будинок по вул. Незалежній, 98 та земельну ділянку для обслуговування даного будинку відповідно до рішення Скадовського районного суду від 04.10.2005 №2-1482/05.

Позивачі стали користуватися житловим будинком та земельною ділянкою . Земельна ділянка огороджена по периметру, вихід на вул. Незалежну через проїзд на якому нами встановлено ворота 9 років тому. Таким чином вони користувались та користуються земельною ділянкою для проходу та проїзду на свою земельну ділянку. Позивачі неодноразово зверталися з заявами до селищної ради з пропозиціями надати їм зазначену земельну ділянку в оренду, в сервітут, укласти договір купівлі продажу, але до сих пір селищна рада не задовольнила будь-якої з їх пропозицій.

У 2014-2015 році позивачі зверталися до суду з позовом до ОСОБА_3, яка повідомила, що земельна ділянка, яка використовується як проїзд належить їй на підставі договору оренди, укладеного між нею та ОСОБА_4 13.05.2011.

На момент укладення договору оренди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок та земля були розділені рішенням суду від 04.10.2005.

В цьому ж рішенні суду вказано, що «ОСОБА_4 з долею 1/2 виділити цільну ізольовану земельну ділянку площею 0.761,8га з організацією самостійного вїзду через проїзд, який влаштувати з лівої сторони ділянки з виходом на вул. Незалежна.

ОСОБА_3, з долею 1/2 виділити цільну ізольовану земельну ділянку площею 761.8 кв.м. зі збереженням існуючого проходу зі сторони на вул. Незалежна.

На схемі експерта до рішення суду вказано, яким чином повинен ОСОБА_4 здійснювати вхід на земельну ділянку, а саме через земельну ділянку, яка передана йому в оренду селищною радою.

Купуючи земельну ділянку, позивачі звертали увагу на дану обставину, але ОСОБА_4 пояснив, що будь-яких проблем з земельною ділянкою не має і не буде в майбутньому.

При цьому, ознайомившись з договором оренди від 13.05.2011 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позивачі зрозуміли, що їх позбавили земельної ділянки площею 0.0347 га через яку вони проходили до житлового будинку, та через яку проїздила машина для викачки вигрібної ями, туалету, та через яку проведено водопостачання у відповідності до технічних умов №175 від 31.07.2014 року.

Позивачами було замовлено експертне будівельно- технічне дослідження про визначення фактичної площі земельних ділянок та чи є можливість іншого проходу та проїзду до нашої земельної ділянки крім спірної земельної ділянки, переданої відповідачці в суборенду селищною радою. Відповідно до висновків експерта спірний проїзд єдина технічна можливість забезпечити проїзд пожежного та асенізаторського автотранспорту до житлового будинку і господарських будівель по вул. Незалежна, 98/2.

Селищна рада погодилася з позивачами та 04.03.2015 року на сесії винесла рішення №791, яким відмовила в поновленні (продовженні) договору оренди по вул. Незалежна, 98 ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровим номером :01:049:0022 та вилучила дану земельну ділянку у ОСОБА_4 та перевела її до земель запасу Лазурненської селищної ради.

21.06.2017 року позивачі звернулись до селищної ради з заявою з проханням підписати договір сервітуту земельної ділянки площею 0.0347га кадастровим номером :01:049:0022, мотивуючи тим, що це єдина можливість проходу та проїзду до нашого будинку з господарськими та надвірними спорудами. Однак, до сих пір відповіді не отримали, а отримали в селищній раді 21.11.2017 року витяг з рішення №308 від 03.02.2017 року, згідно якого позивачам стало відомо, що селищна рада надала дозвіл ОСОБА_3 на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для укладання сервітуту під сервітутний проїзд для обслуговування приватизованої земельної ділянки орієнтовною площею 0.0150га, що розташована по провулку Незалежна, 98 в смт. Лазурне громадянці ОСОБА_3 із земель Лазурненської селищної ради. Надано строк ОСОБА_3 для укладення земельного сервітуту з селищною радою.

В звязку з тим, що прохід до належного позивачам будинку здійснюється тільки через спірний проїзд і іншого способу використовувати належний ним будинок та земельну ділянку позивачі не мають, а відповідачі тривалий час зволікають з оформленням земельного сервітуту, просить суд встановити земельний постійний безоплатний сервітут на земельну ділянку площею 0.0347 га кадастровим номером :01:049:0022 яка належить Лазурненській селищній раді, власникам земельної ділянки площею 0.0762 га кадастровим номером :01:049:0008 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. Незалежна, 98/2 в смт. Лазурне на право проходу та проїзду на транспортному засобі.

Позивачі та представник позивача в судове засідання не зявились, до суду надійшла заява представника позивачів адвоката ОСОБА_5 відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, в судове засідання жодного разу не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом вручення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, причин неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до наданого відзиву пояснила, що бажає поділити спірний проїзд з позивачами, але жодних дій для виконання свого наміру не вчинила.

На підставі ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, інвентарної справи на житловий будинок розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Незалежна, 98, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Скадовського районного суду Херсонської області №2-1482/05 від 04.10.2005 року було поділено житловий будинок розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Незалежна, 18, між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.33-35).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області № 26 від 27.02.2008р., в звязку з розділом майна між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, 49/100 часток будинку належного ОСОБА_3 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_1, а 51/100 часток будинку належного ОСОБА_4 присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 (а.с.36).

Згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2008 р., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в рівних частках (по 1/2 частині) придбали квартиру з надвірними будівлями під №2 по вул. Незалежна в будинку №98 у смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (т.1 інвентарної справи а.с.103-104).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.08.2010 р., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_6 придбали земельну ділянку площею 0,0762 га., кадастровий номер :01:049:0008, на якій розташована квартира з надвірними будівлями під №2 по вул. Незалежна в будинку №98 у смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (а.с.23,24).

Згідно договору дарування від 30.11.2010 р. ОСОБА_6 подарив а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0762 га., кадастровий номер :01:049:0008, на якій розташована квартира з надвірними будівлями під №2 по вул. Незалежна в будинку №98 у смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (а.с.21).

Згідно договору дарування від 30.11.2010 р. ОСОБА_6 подарив а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/2 частку квартири з надвірними будівлями під №2 по вул. Незалежна в будинку №98 у смт. Лазурне, Скадовського району, Херсонської області (а.с.22).

Згідно договору оренди від 10.01.2007 р., Лазурненською селищною радою надано в оренду ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0347 га., яка знаходиться по вул. Незалежній, 98 у смт. Лазурне, Скадовського району, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Запис в Державному реєстрі земель 4АА 72800001 від 29.01.2007 р. (а.с.25-27).

Відповідно до рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області №791 від 04.03.2015 р., ОСОБА_4 відмовлено в поновленні (продовженні) договору оренди земельної ділянки площею 0,0347 га. для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка знаходиться по вул. Незалежній, 98 у смт. Лазурне, Скадовського району (договір оренди №4АА 72800001 від 29.01.2007), кадастровий номер ділянки :01:049:0022. Вказана земельна ділянка вилучена та переведена до земель запасу Лазурненської селищної ради (а.с. 45-46).

Згідно висновку судового будівельно-технічного експерта №14/291 складеного 31.07.2014 р.: Самостійний прохід і проїзд до житлового будинку та можливість обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. Незалежна, 98/2 в смт. Лазурне передбачені через проїзд з південної сторони ділянки №98 загальною площею 347 кв.м. Суміжна земельна ділянка з північної сторони загальною площею 0.1465 га по вул.Назалежна, 96 належить на праві приватної ОСОБА_7 згідно державного акту від 13.05.2010 року. Досліджуваний проїзд єдина технічна можливість забезпечити проїзд пожежного та асенізаторського автотранспорту до житлового будинку і господарських будівель по вул. Незалежна, 98/2. Організувати самостійний вїзд та забезпечити можливість обслуговування квартири №2 в житловому будинку і господарській будівлі по вул. Незалежна, 98, в смт. Лазурне, в інший спосіб неможливо (а.с.12-20)

Позивачі звертались до Лазурненської селищної ради з заявою про надання їм сервітуту щодо спірної ділянки, але відповіді не отримали (а.с.44, 98).

Згідно рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області №303 від 03.02.2017 р., ОСОБА_3 надано згоду на відведення земельної ділянки у власність площею 0,03470 га. по вул. Незалежна, 98-Б (а.с.91).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи технічної документації сервітут встановлюється на земельній ділянці, яка перебуває у власності Лазурненської селищної ради з кадастровим номером :01:049:0022, для забезпечення можливості позивачам здійснювати прохід та проїзд на земельну ділянку з кадастровим номером :01:049:0008, яка перебуває у їх власності. Площа земельної ділянки, на яку просять встановити право постійного земельного сервітуту позивачам становить 0,0347 га.

Наразі у позивачів відсутня будь-яка можливість безпосереднього проїзду до власної земельної ділянки з метою забезпечення особистих потреб чи проходу до належної їм земельної ділянки, чим порушуються їх права, як власників земельної ділянки, на доступ до неї та її використання за цільовим призначенням.

Позивачі вважають, що вони мають бути забезпечені правом доступу до своєї земельної ділянки і що враховуючи обставини що склалися, саме через земельну ділянку, яка належить відповідачу і необхідно встановити постійний та безоплатний земельний сервітут, оскільки встановлення сервітуту саме через зазначену ділянку є найменш обтяжливим способом.

Стаття 319 ЦК України вказує на той факт, що власність зобов'язує, а діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.395 ЦК України одним із видів речових прав на чуже майно є право користування (сервітут).

Згідно ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Тому сервітут - це право обмеженого користування чужим майном.

Таким чином, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі й у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.

Як вбачається із зазначеної вище технічної документації із землеустрою (а.с.24,30-31,32,46,94), остання встановлює точні межі земельної ділянки щодо якої позивачі просять встановити сервітут.

Стаття 99 ЗК України визначає види права земельного сервітуту, положення якої є такими, що встановлюють підстави, за наявності яких можливе звернення з вимогою про встановлення сервітуту як то: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Названа стаття визначає й конкретних суб'єктів між якими виникають відносини щодо сервітуту, а саме, частина 1 ст.99 ЗК України визначає, що вимагати встановлення видів земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок.

Таким чином, ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом.

Відповідно до вимог ст.100 ЗК України, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки відповідно до частини 2 ст.402 ЦК України.

Частина 3 ст.402 ЦК України передбачає, що у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Як зазначили позивачі та підтверджується матеріалами справи, з метою укладення постійного земельного сервітуту вони звертались до власника земельної ділянки Лазурненської селищної ради (а.с.44,98).

Таким чином, позивачі скористався досудовим способом захисту свого права та інтересу щодо встановлення відповідного виду земельного сервітуту.

Згідно ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Цей перелік є вичерпним. Таким чином, судове рішення є окремою формою сервітуту. При цьому, підставою для такої форми сервітуту є відсутність домовленості сторін.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Суд рахує, що позивачами доведено, що нормальне господарське використання своєї земельної ділянки неможливе без обмеження земельним сервітутом і задоволення потреб позивача, не є обтяжливим для відповідача, так як уже було встановлено у судовому засіданні, дана частина земельної ділянки вже використовувалася позивачем для проходу та проїзду більше 9 років.

Частина 1 ст.403 ЦК України вказує, що сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 403 ЦК України сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку.

З урахуванням того, що можливості доступу позивача до своєї земельної ділянки мають постійний характер і не можуть зникнути протягом певного часу, земельний сервітут має бути встановлений без визначення строку.

Відповідно до ч.3 ст. 403 ЦК України особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду.

З огляду на обставини справи вбачається, що встановлення зазначеного земельного сервітуту не нанесе збитків відповідачу і не є обтяжливим для нього, тому позивач має бути звільнений від обов'язку вносити відповідачу плату за встановлення земельного сервітуту.

Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Із матеріалів справи вбачається, що нормальне використання земельної ділянки позивача неможливе без обтяжень сервітутом чужого нерухомого майна, зокрема, земельної ділянки та задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, право земельного сервітуту по суті є правом обмеженого використання чужої земельної ділянки (ділянок), що надається особі, яка вимагає його встановлення від власника (володільця) цієї (слугуючої) земельної ділянки для обслуговування своєї (панівної) земельної ділянки. Таким чином, правовідносини земельного сервітуту виникають між власниками (володільцями) сусідніх земельних ділянок, а саме між власником земельної ділянки, яка має бути обтяжена сервітутом, тобто, між особою, яка зобов'язана надати свою земельну ділянку в обмежене користування, і особою, яка вимагає встановлення сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки (іншого нерухомого майна) і якій належить право на встановлення земельного сервітуту (Рішення Вищого господарського суду України по справі № 8/37/2012/5003 від 05.03.2013 року).

При цьому особа набуває права користування чужим майном лише в обсязі, необхідному для задоволення своїх потреб.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою може її власник або землекористувач.

При таких обставинах та враховуючи п.22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №4 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" згідно якого умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на приписи ст.ст. 98, 100 ЗК України, ст.ст. 401-404 ЦК України, враховуючи розташування земельної ділянки відповідача, те що нормальне використання позивачами їх земельної ділянки неможливо без встановлення земельного сервітуту та є найменш обтяжливим способом перед іншим землевласником, при цьому задоволення потреб позивача неможливо здійснити іншим способом, суд дійшов висновку що саме через зазначену ділянку відповідача (кадастровий номер :01:049:0022) і необхідно встановити постійний та безоплатний земельний сервітут.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями Керуючись статтями 15, 16, 401-405 ЦК України, ст.ст.98-101 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 158, 265, 352, 354, 355 ЦПК України суд -,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_3, про встановлення земельного сервітуту задовольнити.

Встановити постійний, на безоплатній основі, земельний сервітут на земельну ділянку загальною площею 0.0347га кадастровим номером :01:049:0022, яка знаходиться у власності Лазурненської селищної ради, на право власникам земельної ділянки площею 0.0762га кадастровим номером :01:049:0008 постійного безоплатного проходу та проїзду транспортним засобом для обслуговування житлового будинку і господарських споруд по вул. Незалежна, 98/2 в смт. Лазурне розташованого на земельній ділянці, яка перебуває у їх власності, площею 0.0762га кадастровим номером :01:049:0008

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 19.07.2018 року.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_8