Справа № 472/1103/14ц
УХВАЛА

"16" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ містобудування, архітектури та житлово комунального господарства Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, ОСОБА_6, про визнання незаконними та скасування рішень селищної ради, виконавчого комітету селищної ради, визнання недійсними договорів про встановлення особистого строкового сервітуту та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом демонтажу тимчасових споруд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з обумовленим позовом, в якому після неодноразового подання позовних заяв у нових редакціях, зазначав, що йому на праві власності належить нежитлове приміщення, яке розташоване в смт. Веселинове Миколаївської області по вул. Київській,7. Останнє використовується під магазин закусочну «Водолій» його матірю, як орендарем, для здійснення нею підприємницької діяльності.

Напроти фасадної сторони обумовленого магазину розташовані тимчасові споруди, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Проте, їх розташування біля належного позивачу нерухомого майна порушує його права як власника, оскільки їх розміщення було проведено без його згоди та з порушенням будівельних та пожежних норм, що створює небезпеку в експлуатації (користуванні) власністю позивача.

Посилаючись на наведені обставини, а також на відсутність законних підстав для розміщення тимчасових споруд, ОСОБА_5 просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення Веселинівської селищної ради, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради, якими було погоджено місце розташування тимчасових споруд, затверджено їх схему привязки, наданий дозвіл на укладання особистого строкового сервітуту (рішення за № 23 від 05.07.2012 року, рішення № 31 від 02.07.2015 стосовно ФОП ОСОБА_2; за № 86, 87 від 25.08.2016 стосовно ОСОБА_3О.);

- визнати недійсними договори про встановлення особистого строкового сервітуту, які були укладені між Веселинівською селищною радою та ФОП ОСОБА_2 12.09.2012 року, та ОСОБА_7 26.08.2016 року;

- зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні власністю позивача шляхом демонтажу належних їм тимчасових споруд.

На час підготовчого судового засідання від позивача надійшла позовна заява в новій редакції, відповідно до якої останній вимоги про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Веселинівської селищної ради за № 86, 87 від 25.08.2016 року щодо погодження місця розташування тимчасових споруд, затвердження їх схеми привязки, надання дозволу на укладання особистого строкового сервітуту, замінив вимогами про визнання недійсними договорів купівлі продажу земельних ділянок, на яких розташовані тимчасові споруди, належні ОСОБА_7, укладених між нею та територіальною громадою смт. Веселинове 13.01.2018 року, вважаючи, що при цьому має місце зміна предмету спору при незмінних його підставах.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні просила прийняти позовну заяву подану в новій редакції.

Представник відповідачів ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти прийняття даної заяви, вважаючи обумовлене клопотання необґрунтованим.

Інші учасники справи в підготовче судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Так, згідно ч 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Разом з тим, зміна підстав і предмету позову не допускається.

Як вбачається з заяви ОСОБА_5, останнім частково змінено предмет позову: замість визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету Веселинівської селищної ради за № 86, 87 від 25.08.2016 року щодо погодження місця розташування тимчасових споруд, розташованих за адресою: смт. Веселинове, вул. Київська, 8-в, 8-б, затвердження їх схеми привязки, надання дозволу на укладання особистого строкового сервітуту (з підстав порушення будівельних норм), заявлені вимоги про визнання недійсними договорів купівлі продажу земельних ділянок, на яких розташовані вищевказані тимчасові споруди, належні ОСОБА_7, укладених між нею та територіальною громадою смт. Веселинове 13.01.2018 року.

При цьому, підставою недійсності правочину є недодержання сторонами в момент його вчинення вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст. 203 ЦК України.

Таким чином, у поданій до суду заяві позивач заявляє нові вимоги (додаткові вимоги), із самостійним предметом та підставами, що становить окремий самостійний позов, тому в прийнятті даної заяви необхідно відмовити.

Разом з тим, позивач не позбавлений можливості звернення до суду з позовом в окремому порядку.

Керуючись ст. ст. 49, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви ОСОБА_5 до Веселинівської селищної ради Миколаївської області, виконавчого комітету Веселинівської селищної ради, фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, поданої ним в новій редакції 23.02.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Лузан