Єд. унік. № 243/4970/17
Провадження № 2/243/1077/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мінаєва І.М.

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов'янського міськрайонного суду Донецької області у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

представники учасників справи:

від позивача Юклевський Д.С. (довіреність юридичної особи № 7961-К-О від 08.08.2017 р.),

відповідачка ОСОБА_1,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтувавши свої вимоги порушенням відповідачем зобов?язань відповідно до умов договору.

2. 18 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 3.2 та 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що Кліент дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і кліент дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач, підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банком нараховуються відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою. Банком у повному обсязі виконані свої зобов'язання за договором та угодою, а саме наданий відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до п.5.6 Правил користування платіжною карткою боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, у тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Положеннями п. 6.4. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі незгоди зі зміною Правил та/або Тарифів банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п.5.7 Правил користування платіжною карткою, банк має право вимагати достроково виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі у разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором. Згідно п.5.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/ або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі виникнення власником або довіреною особою власника боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного кредитного договору, відповідач станом на 30 квітня 2017 року має заборгованість у сумі 43173,52 грн., з якої: 3980,00 грн. заборгованість за кредитом, 33661,45 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3000,00 грн. - заборгованість по пені та комісії за користування кредитом, передбачені пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2032,07 грн. - штраф (процентна складова).

Виходячи з наведеного, посилаючись на протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 43173,52 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

3. Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила відмовити у їх задоволенні, застосувавши загальний строк позовної давності. Пояснила, що дійсно отримала платіжну картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з встановленим кредитним лімітом, використовувала кредитні кошти, але не вважає виниклі між нею та позивачем правовідносини кредитними, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не були нею підписані, внаслідок чого зазначені умови не можуть вважатися частиною кредитного договору. Зазначає про безпідставне підвищення банком відсоткової ставки за кредитом, адже банк її про таке підвищення не інформував, її згоди на підвищення не отримував, смс-повідомлень банку вона не отримувала. Окрім того, посилаючись на положення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», вважає умови договору несправедливими, адже у договорі встановлено вимогу щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50 % вартості продукції) у разі невиконання ним зобов?язань за договором. Вважає, що за договором сплив термін загальної позовної давності, який і просить застосувати суд, оскільки перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту - зі спливом останнього дня місяця дії картки. Також зазначає про необхідність застосування положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

5. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, у частині заборгованості за тілом кредиту, інші позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

6. Ухвалою Слов?янського міськрайонного суду від 01.03.2018 року скасоване заочне рішення від 12 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

7. Ухвалою суду від 30 травня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

8. 18 липня 2007 року юридична особа - закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке 30.04.2009 р. змінило назву на публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклали договір б/н, за яким кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором, який складається із: підписаної відповідачем заяви та Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті.

9. Кредитний договір складається із підписаної відповідачкою заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, які викладені на банківському сайті (а.с.5-11). Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обов'язковим для виконання.

10. Останній платіж на погашення заборгованості згідно наданого Банком розрахунку відповідачем внесено 15 травня 2015 року у сумі 300,00 грн. (а.с.7)

11. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, що не заперечується і відповідачем по справі.

12. Розмір заборгованості згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за станом на 30 квітня 2017 року за кредитом (тілом кредиту) складає 3980,00 грн. Крім того, банком нараховані відсотки у сумі 33661,45 грн. за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою, заборгованість за пенею та комісією - 3000,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 2032,07 грн.

12. Оскільки розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, суду була надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5.

Так, згідно наданої позивачем виписки з 18.07.2007 р. по 12.04.2018 р. ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами банку:

1) за карткою НОМЕР_2 за період з 03.04.2014 р. по 29.04.2014 р., залишок коштів після операцій складає -48,01 грн. (наявна заборгованість);

2)за карткою НОМЕР_3 за період з 13.06.2013 р. по 08.10.2015 р., залишок коштів після операцій складає 0,00 грн.;

3)за карткою НОМЕР_2 за період з 28.03.2014 р. по 31.03.2018 р., залишок коштів після операцій складає -81162,31 грн.;

4)за карткою НОМЕР_4 за період з 29.03.2014 р. по 31.03.2018 р., залишок коштів після операцій складає -87198,99 грн.;

5)за карткою НОМЕР_3 за період з 12.06.2013 р. по 22.09.2014 р. залишок коштів після операцій складає -4962,76 грн. (а.с.85-86).

15. Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 30.1.0.0/2-20170530/1187 від 12.04.2018 р. ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) згідно кредитного договору б/н від 18.07.2007 р. отримала картки № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, остання з яких має термін дії до останнього дня серпня 2017 року (а.с.88).

16. Позивачем на обґрунтування своїх вимог надано суду витяги щодо інформування відповідачки про підвищення відсоткової ставки за користування кредитними коштами шляхом надіслання смс-повідомлення на номер НОМЕР_8 а саме про підвищення процентної ставки з 01.01.2013 р. у розмірі 2,5 % на місяць (надіслано 15.12.2012 р. о 07:32 год.), з 01.09.2014 р. у розмірі 2,9 % на місяць (надіслано 15.08.2014 р. о 09:45 год.), з 01.04.2015 р. у розмірі 3,6 % на місяць (надіслано 15.03.2015 р. об 11:09 год.) (а.с.132-134). Окрім того позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду фотокартку з зображенням відповідачки з платіжною карткою банку (а.с.158).

V. Оцінка Суду.

17. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов?язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 ЦК України (в редакції за станом на день укладання спірного договору - 18 липня 2007 року) відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

18. Твердження відповідачки про те, що позивачем не доведено перед судом підписання нею Умов та правил надання банківських послуг, а тому неможливо стверджувати що між нею та банком було укладено саме кредитний договір, не приймаються судом до уваги, бо підписуючи заяву 18 липня 2007 року ОСОБА_1 висловила свою згоду про укладання кредитного договору саме в такій формі, про що свідчить її підпис у цій заяві. Ця заява, Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті, і складають кредитний договір, а тому між сторонами виникли правовідносини, що походять з кредитного договору.

19. Зазначення відповідачкою щодо невідповідності укладеного між нею та позивачем кредитного договору положенням Закону України «Про захист прав споживачів» не приймаються судом до уваги оскільки дія положень цього закону поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору (рішення Конституційного суду України № 15-рп/2011 від 10.11.2011 р.). Зазначений кредитний договір між позивачем та відповідачем не є споживчим, тому дія положень вищезазначеного закону не розповсюджується на виниклі між сторонами правовідносини.

Посилання відповідачки на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 11 березня 2015 року по справі № 6-16цс15, не приймається судом до уваги, бо висловлена позиція у цій постанові стосується інших фактичних обставин по справі та іншої форми укладеного кредитного договору.

20. Як вбачається із статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок.

21. Із правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14) вбачається, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки строк дії картки встановлено до 31.08.2017 року, а з позовною заявою позивач звернувся до Слов?янського міськрайонного суду в травні 2017 року, то строк позовної давності позивачем не пропущено.

22. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

23. Аналізуючи надану позивачем виписку по картковим рахункам ОСОБА_1 (а.с.85-86), суд приходить до переконання, що зазначена виписка підтверджує користування відповідачем наданими банком кредитними коштами, періодичне погашення відповідачем заборгованості за рахунком, тобто відображає рух коштів по зазначених кредитних рахунках, але з її змісту не вбачається, коли саме банком були нараховані проценти за користування кредитними коштами, у якому розмірі, чи відбувалося погашення процентів за картковими рахунками.

24. Розмір заборгованості згідно розрахунку (а.с.4) за станом на 30 квітня 2017 року за кредитом (тілом кредиту) складає 3980,00 грн. Крім того, банком нараховані відсотки у сумі 33661,45 грн. за користування кредитом в розмірі, встановленому з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 Правил користування платіжною карткою.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого позивачем, вбачається, що з 18.07.2007 р. банком було застосовано відсоткову ставку 22,80 %, з 01.01.2013 р. - 30,00 %, з 01.09.2014 р. - 34,80 %, з 01.04.2015 р. - 43,20 % (а.с.4).

25. Посилання відповідачки щодо неправомірного збільшення позивачем процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні з огляду на наступне.

26. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

27. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Банку забороняється збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за кредитним договором (або встановлений кредитним договором порядок сплати змінюваної процентної ставки) за відсутності згоди на це позичальника. Цивільний кодекс України було доповнено вищезазначеною статтею Законом України № 661-VI від 12.12.2008 р., в той час як кредитний договір укладено між сторонами 18 липня 2007 року.

Положення ст.1056-1 ЦК було викладено в новій редакції Законом України № 3795-VI, а у п.2 розділу ІІ прикінцевих положень цього закону зазначено, що його дія не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

28. Згідно роз?яснень, викладених у п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 № 5 при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить ст. 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з?ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

29. Одночасно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов?язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п.5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.3 до обов?язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

30. Таким чином, посилання відповідачки на положення ст.1056-1 ЦК України є необґрунтованими, під час укладення кредитного договору сторонами 18 липня 2007 року нормативно не було визначено нарахування процентів за користування кредитними коштами, тому при визначенні підстав зміни процентної ставки необхідно керуватися положеннями кредитного договору. З умов кредитного договору слідує, що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку (зокрема за допомогою надіслання смс-повідомлення).

Відповідно до вищезазначеного пункту Умов та правил надання банківських послуг, якщо на протязі 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

31. Відповідно до п.6.3. Умов в обов?язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобов?язань за договором (п.8.1 Умов та правил надання банківських послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, умови про порядок внесення змін до тарифів по кредиту були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мала можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови договору, про що свідчить її підпис.

32. Крім того, відповідно до п.6.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі незгоди зі змінами правил та /або тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток, виданих держателю і його довіреним особам (а.с.6-11).

33. Судом приймається до уваги інформування позивачем відповідачки про підвищення процентної ставки за кредитом шляхом надіслання смс-повідомлення за її номером мобільного телефону (НОМЕР_8), яким вона користується і на теперішній час (а.с.132-134). Так, відповідачку у порядку, передбаченому п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг, було проінформовано про підвищення процентної ставки з 01.01.2013 року до 30 % річних (2,5 % на місяць), з 01.09.2014 року до 34,8 % річних (2,9 % на місяць), з 01.04.2015 року до 43,2 % річних (3,6 % на місяць).

34. Як встановлено судом, заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавала, що свідчить про згоду останньої зі змінами тарифів.

Таким чином, неодноразове збільшення процентної ставки за кредитним договором б/н від 18.07.2007 р. відбулось у відповідності до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невід?ємною частиною кредитного договору.

35. Враховуючи правомірність підвищення банком відсоткової ставки за кредитним договором, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитними коштами у сумі 33661,45 грн. (станом на 30.04.2017 р.).

36. Відповідно до пункту 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Розмір нарахованої банком комісії та пені складає 3000,00 грн.

37. Відповідно до положення ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. забороняється нарахування пені та / або штрафів на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або пересилилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого входило м.Слов?янськ Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.

Згідно із підпунктом 23 пункту 1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Слов?янськ Донецької області.

Таким чином, відповідно до Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ від 02.09.2014 р. за період з 14.04.2014 року нарахування пені та штрафів, банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов?язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та / або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов?язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

38. Враховуючи те, що ОСОБА_1 з 03.02.1988 р. зареєстрована у м.Слов?янську суд приходить до переконання, що на зазначені договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VІІ від 02.09.2014 р., тобто Банк повинен був не нараховувати або скасувати відповідачу нараховану пеню за період з 14 квітня 2014 року до теперішнього часу. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки пеню нараховано починаючи з 30.11.2014 р. (загальний залишок пені станом на 16.04.2014 р. має позначку «0»).

Відносно штрафу (фіксована частина) - 500 грн. та штрафу (процентна складова) - 2032,07 грн., то Банк повинен був його також не нараховувати або скасувати. Таким чином в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

39. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та відсотків за користування кредитом, унаслідок чого утворився борг перед позивачем. Таким чином, суд визнає, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором.

40. Суд визнає правильним представлений ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 18.07.2007 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.

41. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживала заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з її вини.

42. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості та процентів підлягають повному задоволенню, про стягнення комісії та пені, штрафів - позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

43. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

44. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1600,00 грн. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.36 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1394,98 грн. (43173,52 грн. - заявлені позовні вимоги, 37641,45 грн. (3980,00 грн. + 33661,45 грн.) - задоволені позовні вимоги).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 206, 259, 264-265, 267, 268 ЦПК України, 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 липня 2007 року станом на 30 квітня 2017 року у загальній сумі 37641 грн. 45 коп. (тридцять сім тисяч шістсот сорок одна грн. 45 коп.), яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3980,00 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 33661,45 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1394 грн. 98 коп. (одна тисяча триста дев?яносто чотири грн. 98 коп.)

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2018 року.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв