Справа № 346/3603/18
Провадження № 2/346/1815/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі :

головуючого-судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю секретаря - Васильчук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 26 квітня 1985 року, вона ОСОБА_1, зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2.

Від спільного проживання у них народилася дочка, Петрук (д.п. ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,

25 грудня 2008 року шлюб між нею та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що в книзі реєстрації 26 грудня 2008 року складено відповідний актовий запис за №335.

Під час спільного проживання, перебуваючи у шлюбі 02 жовтня 1986 року вони з відповідачем за спільні кошти купили житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Скрябіна, 12, в м. Коломия, Івано-Франківської області. Документи оформили на ім'я відповідача, ОСОБА_2. Наведене підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно від 25 квітня 2008 року.

На підставі рішення Коломийської міської ради від 15 жовтня 1996 року ОСОБА_2 передано земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, про що йому видано Державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6252.

Оскільки житловий будинок придбаний в шлюбі, то дане майно згідно ст. 22 Кодексу України про шлюб та сім'ю (в редакції, яка діяла на час придбання спірного майна) і ст.ст. 60,61 Сімейного кодексу України є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у пунктах 23,24 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з»ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Частинами 1,3 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином закон визначає підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та розмір їх часток при поділі майна.

Відповідно до ч.5 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду та земельна ділянок, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Виходячи зі статті 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться.

Такі самі норми містяться в чинних статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

Відповідно до статті 22 КпШС України, чинного на час будівництва спірного будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майнові в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними,

Аналогічні норми містяться і в статті 60,63,70 СК України , частині третій статті 368, частині другій статті 372 ЦК України.

Вона вимушена ставити питання в суді про визнання за нею права власності на ? частину будинковолодіння та земельної ділянки.

Оформлення на ім'я одного з подружжя правовстановлюючих документів на нажите в період шлюбу майно не виключає його права пред'явити позов до другого подружжя про поділ між ними цього майна.

Згідно висновку про вартість майна вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Скрябіна, 12 в м. Коломия становить 281 476 грн. (1/2 частини 140 738 грн).

Згідно висновку експерта про експертно-грошову оцінку земельної ділянки зазначено, що вартість земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 1000 га що розташована м. Коломия, вул.. Скрябіна, 12 становить 156 858 грн. (1/2 частина 78 429 грн. ).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідач не бажає вирішити спір в добровільному порядку вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

На підставі вищенаведеного просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель і споруд та ? частину земельної ділянки площею 0, 1000 га , що знаходяться за адресою вул. Скрябіна, 12 в м. Коломия Івано-Франківської області.

Позивач в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав заяву в якій позовні вимоги визнав та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, а саме: копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера позивача; копію свідоцтва про розірвання шлюбу між сторонами по справі; копію договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_5 державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори 2 жовтня 1996 року за реєстровим №Д-756; копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого обласним КП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» номер витягу 18665441 від 25.04.2018 року за яким будинок за адресою вул. Скрябіна, буд. 12 зареєстрований в книзі 2, номер запису 291 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 2 жовтня 1996 року за реєстровим номером Д-756; копію технічного паспорта на вищевказаний будинок виданий ім'я ОСОБА_2; копію державного акта на право приватної власності на землю серії І-ІФ №002958 виданого на ім»я ОСОБА_2 в 1997р.; довідки №№1332,1333,1273, 633 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7»яни Ігорівни; звіти про оцінку спірного майна, - вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що оскільки спірний житловий будинок та земельна ділянка набуті сторонами в шлюбі, то з врахуванням визнання позову відповідачем, дане майно згідно ст. 22,28 Кодексу України про шлюб та сім»ю (в редакції, яка діяла на час придбання спірного майна) і ст.ст. 60,61 Сімейного кодексу України, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель і споруд та ? частину земельної ділянки площею 0, 10 га , що знаходяться за адресою вул. Скрябіна, 12 в м. Коломия Івано-Франківської області.

На підставі викладеного та ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст. 120 ЗК України, керуючись ст. ст. 247 ч.2, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Визнати, в порядку поділу майна подружжя, за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, жителькою м. Коломия, вул. Скрябіна, 12, Івано-Франківської області право власності на ? частину житлового будинку, господарських будівель і споруд та ? частину земельної ділянки площею 0 1000 га для обслуговування будівель та господарських споруд, що знаходяться за адресою вул. Скрябіна, 12 в м. Коломия Івано-Франківської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу складення рішення.

Суддя Потятинник Ю. Р.