У Х В А Л А

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 640/3730/16-ц

провадження № 61-9735св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2016 року у складі судді: Якуші Н. В. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року у складі суддів: Бурлака І. В., Карімової Л. В., Яцини В. Б.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року у справі № 640/3730/16-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа № 640/3730/16-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_5 суму грошових коштів у розмірі 191 263 грн 45 коп.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року з ОСОБА_5 стягнуто на її користь заборгованість за договорами позики у сумі 143 285 грн 57 коп. та судові витрати у сумі 1 540 грн 16 коп. Державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2018/17232/2012 від 2 грудня 2013 року, однак з моменту ухвалення рішення суду і до цього часу відповідач ОСОБА_5 його не виконує, тому просила суд застосувати індекс інфляції та 3% річних до всієї суми заборгованості за період з 22 жовтня 2012 року по 1 березня 2016 року та стягнути з відповідача суму збитків з урахуванням інфляції в розмірі 109 290 грн 79 коп., суму 3% річних в розмірі 13 484 грн 65 коп., суму відсотків за користування коштами за обліковою ставкою НБУ в розмірі 62 305 грн 53 коп.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 6 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 191 263 грн 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 932 грн 13 коп.

Рішення мотивовані тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Крім того оскільки умовами договорів позики не було встановлено розмір процентів, тому суди зробили висновок про нарахування розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за період користування сумою позики.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року ОСОБА_5, просить оскаржені рішення скасувати направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Касаційна скарга мотивована тим, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору позики, індексації не підлягає. Також особа, яка подала касаційну скаргу, посилається на неправильний розрахунок інфляційного збільшення суми заборгованості.

У лютому 2018 року ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року.

Клопотання мотивоване тим, постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю. В. (далі - приватний виконавець Близнюков Ю. В.) від 6 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № 55323478 за виконавчим листом № 640/3730/16-ц, виданим Київським районним судом м. Харкова 27 листопада 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 191 263 грн 45 коп. Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю. В. від 6 грудня 2017 року відкрито виконавче провадження № 55324093 за виконавчим листом № 640/3730/16-ц, виданим Київським районним судом м. Харкова 27 листопада 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_5 витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 932 грн 13 коп. Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю. В. від 6 грудня 2017 року об'єднано вказані виконавчі провадження у зведене виконавче провадження № 55324314. Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю. В. від 6 грудня 2017 року накладено арешт на все майно боржника, з урахуванням виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 216 379 грн 4 коп. Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю. В. від 8 грудня 2017 року залучено спеціаліста для проведення виконавчих дій на 18 грудня 2017 року. Постановою приватного виконавця Близнюкова Ю. В. від 8 грудня 2017 року накладено арешт на рахунки в ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_5 вказує, що у разі задоволення касаційної скарги, здійснити поворот виконання рішення буде практично неможливо, оскільки приватний виконавець здійснить стягнення заборгованості в примусовому порядку із застосуванням процедури прилюдних торгів, внаслідок чого ОСОБА_5 залишиться без належного йому майна.

Вказані у клопотанні ОСОБА_5 доводи містять підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року. Тому, на підставі частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК, клопотання слід задовольнити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401, 436 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_5 про зупинення виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року, задовольнити.

Зупинити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2016 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 червня 2017 року, до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

Справу № 640/3730/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення відсотків за користування коштами та прострочення грошового зобов'язання призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель