Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 526/295/18
Провадження № 2/644/1698/18
22.11.2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Ткаченко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Петрівсько-Роменська сільська виборча комісія Гадяцького району Полтавської області, про захист честі, гідності та ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

У своєму позові позивач просить суд інформацію в заяві ОСОБА_2 від 15.12.2017 року адресовану голові виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради вхідний №01-96 від 19.12.2017 року визнати такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 Також позивач просить суд зобовязати відповідача відкликати вказану заяву. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.12.2017 року відповідач звернулася до Голови виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради із заявою, в якій вказала недостовірну інформацію про позивача, чим порушила честь і гідність позивача. У вказаній заяві йдеться про те, що відносно позивача, кандидата на голову Петрівка-Роменської обєднаної територіальної громади, відкрите кримінальне провадження №0000709 від 22.08.2017 року. До даної заяви відповідач надала витяг з кримінального провадження. В фабулі витягу йдеться про те, що позивач 07.08.2017 року самовільно вселився до квартири відповідача та в діях позивача вбачається самоуправство (ст.356 КК України). Позивач вважає, що вказана інформація фактично вказує на вчинення позивачем протиправної поведінки, що сприймається негативно в суспільстві та порушує особисті немайнові права позивача. Крім того, позивач вказує на те, що повідомлення відповідачем описаної вище недостовірної інформації стосовно позивача порушило його конституційне право бути вільно обраним до органів місцевого самоврядування. Даний факт безпосередньо вплинув на репутацію позивача як депутата та громадянина.

Відповідач проти позову заперечує, 07.09.2018 року надала суду відзив на позовну заяву (а.с.97-99) та вказує, що вона зверталася до Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області у звязку з тим, що ОСОБА_1 самовільно вселився до її квартири. Листом від 28.08.2017 року Гадяцький ВП ГУ НП в Полтавській області повідомив її, що відомості за її заявою внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000709 та ведеться слідство. В подальшому відповідачу стало відомо, що позивач балотується на посаду Петрівка-Роменського сільського голови. У звязку з чим, позивач повідомила Петрівсько-Роменську сільську виборчу комісію про відомі їй факти. Відтак жодної недостовірної інформації у листі не було. Відповідач вказує на те, що позивач не спростував викладену нею інформацію та не довів, що вона є недостовірною, не зазначив про будь-які негативні наслідки.

Судом встановлено, що 21.08.2017 року за вихідним №20-р заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 направив до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області заяву ОСОБА_2 щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та для організації розгляду та прийняття рішення в порядку ст.214 КПК України (а.с.88).

Слідчий слідчого відділення Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 21.08.2017 року за вихідним №7278/115/119-017 направив ОСОБА_2 повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000709 щодо ОСОБА_4 за ст.356 КК України (а.с.89).

19.12.2017 року за вхідним №01-96 ОСОБА_2 звернулася до Голови виборчої комісії Петрівка-Роменської сільської ради із заявою від 15.12.2017 року, у якій повідомила, що відносно кандидата, який балотується на посаду Голови Петрівка-Роменської обєднаної територіальної громади ОСОБА_1, в Гадяцькому ВП ГУНП в Полтавській області відкрите кримінальне провадження №0000709 від 22.08.2017 року і на даний момент ведеться слідство. ОСОБА_2 просила Голову виборчої комісії врахувати вказані відомості, оскільки вони не відображені в біографічних відомостях ОСОБА_1 Також ОСОБА_2 вказала, що вважає, що якщо кандидат починає свої перші кроки з брехні, такий кандидат не має права бути вибраним на почесне місце обєднаної територіальної громади (ОТГ) (а.с.7).

До вказаної зави у якості додатка відповідач надала витяг з кримінального провадження №0000709 від 22.08.2017 року (а.с.8). Згідно витягу за заявою ОСОБА_2 22.08.2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ст.356 КК України про те, що «22.08.2017 року до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області з Гадяцького відділення Миргородської місцевої прокуратури через канцелярію надійшла письмова заява від ОСОБА_2, в якій вона повідомила, що 07.08.2017 року ОСОБА_1 до прийняття остаточного рішення судовими інстанціями щодо оцінки вартості майна, самовільно вселився до її квартири АДРЕСА_1, яка на даний час перебуває в іпотеці ПАТ «Банк-Форум» та на яку звернено стягнення через заборгованість, а тому на її думку у його діях вбачається самоуправство.» Слідчим призначено ОСОБА_5

Відповідно до постанови Петрівсько-Роменської сільської виборчої комісії Гадяцького району Полтавської області №10 від 24.11.2017 року (а.с.9), позивач ОСОБА_1 висунутий шляхом «самовисування» на перших виборах депутатів та перших виборах сільського голови 24.12.2017 року.

У своєму позові позивач просить суд визнати інформацію в заяві ОСОБА_2 від 15.12.2017 року на імя голови виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, просить суд зобовязати відповідача відкликати заяву.

Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При спростуванні поширена інформація визнається недостовірною, а при реалізації права на відповідь - особа має право на висвітлення власної точки зору щодо поширеної інформації та обставин порушення особистого немайнового права без визнання її недостовірною.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Так, судом встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 19.12.2017 року за вхідним номером 01-96 було подано заяву на імя голови виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради щодо ОСОБА_1 (а.с.7-8). Факт подання такої заяви та її зміст не оспорюється відповідачкою та викладений судом вище. Таким чином, відповідачем було дійсно поширено інформацію щодо відповідача.

Позивач у своєму позові просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка міститься у вказаній заяві, а саме інформацію про те, що відносно нього відкрито кримінальне провадження №0000709 від 22.08.2018 року і на даний момент ведеться слідство. Аналізуючи зміст заяви ОСОБА_2 від 19.12.2017 року та додатків до неї суд приходить до висновку, що інформацію щодо наявності відкритого кримінального провадження у відношенні ОСОБА_1 не можна вважати недостовірною, оскільки до вказаної заяви відповідачем долучено витяг з кримінального провадження №0000709 від 22.08.2017 року із якого вбачається, що за заявою ОСОБА_2 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.356 КК України. Із фабули витягу вбачається, що на думку заявниці в діях ОСОБА_1 вбачається самоуправство. Факт наявності відкритого кримінального провадження підтверджується також наявним в матеріалах справи листуванням між Миргородською місцевою прокуратурою та Гадяцьким відділом поліції (а.с.88), між слідчим Гадяцького ВП та Ахромєєвою О.В. (а.с.89).

Відповідач, крім того, вказала у оскаржуваній заяві, що відносно позивача ведеться слідство. Інформація щодо ведення розслідування у відношенні позивача також не може вважатися недостовірною оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) та розпочати розслідування. Таким чином, ведення розслідування є невідємною частиною початку досудового розслідування правоохоронними органами.

Із витягу з кримінального провадження №0000709 від 22.08.2018 року вбачається, що вказаний витяг виготовлений слідчим Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 07.12.2017 року. Заяву на імя голови виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради відповідачкою подано 19.12.2017 року, тобто коли відповідачу стало відомо про те, що позивач балотується на посаду голови ОТГ. Враховуючи невеликий проміжок часу між отриманням відповідачкою витягу та наданням його голові виборчої комісії можна зробити висновок про те, що на момент подання відповідачкою заяви вказане кримінальне провадження не було закрито. Наслідків розслідування у самому витязі також не заначено.

Суд зауважує, що позивачем не доведено, що інформація у заяві ОСОБА_2 є недостовірною. Матеріали справи не містять в собі жодних доказів на спростування вказаної інформації. Надана суду позивачем довідка про відсутність у нього судимостей станом на 05.11.2018 року не свідчить про відсутність відкритого кримінального провадження щодо нього станом на 19.12.2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент надання відповідачкою оскаржуваної заяви, відносно позивача ОСОБА_1 дійсно було відкрито кримінальне провадження за заявою відповідачки за №0000709 від 22.08.2017 року, а отже викладена у заяві інформація щодо наявності кримінального провадження та ведення розслідування є достовірною.

Позивач у своєму позові також просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка міститься у заяві відповідачки ОСОБА_2 від 19.12.2017 року, а саме в частині «якщо кандидат починає свої перші кроки з брехні, такий кандидат не має права бути вибраним на почесне місце ОТГ».

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Суд враховує, що відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, ОСОБА_6 і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Аналізуючи зміст вказаної заяви та норми діючого законодавства, суд приходить до висновку, що фраза відповідачки «якщо кандидат починає свої перші кроки з брехні, такий кандидат не має права бути вибраним на почесне місце ОТГ» не може бути визнана судом недостовірною, оскільки вказана інформація не стосується безпосередньо особи позивача, а є лише оціночним судженням відповідачки. Крім того, визнання вказаної інформації недостовірною є порушенням права відповідача на свободу вираження поглядів.

Суд також зауважує, що у відповідності до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Факт поширення оскаржуваної інформації доведено позивачем та не спростовується відповідачкою. Проте позивачем не доведено порушення його особистих немайнових прав. Так позивач вказує, що інформація в заяві від 19.12.2017 року порушила його конституційне право бути вільно обраним до органів місцевого самоврядування, що даний факт безпосередньо вплинув на репутацію позивача як депутата та громадянина тощо. Проте судом не встановлений причинно-слідчий звязок між поданням відповідачкою оскаржуваної заяви та наслідками на які посилається позивач. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд також не приймає до уваги твердження позивача про те, що подання відповідачем заяви фактично вказує на вчинення позивачем протиправної поведінки, оскільки про вчинення протиправної поведінки в рамках кримінального провадження може свідчити лише обвинувальний вирок суду.

Враховуючи викладені обставини, аналізуючи сукупність наданих суду доказів, суд приходить до висновку про те, що інформація в заяві ОСОБА_2 від 19.12.2017 року на імя голови виборчої комісії Петрівсько-Роменської сільської ради за вхідним номером 01-96, є достовірною, а отже не може бути визнана такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію громадянина ОСОБА_1, у звязку з чим позовна вимога позивача про визнання вказаної інформації недостовірною задоволенню не підлягає. Позовна вимога про зобовязання відповідачки відкликати вказану заяву є похідною від першої позовної вимоги, а отже також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10-13,81,83,141,264-265,354 ЦПК України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання інформації, що міститься в заяві ОСОБА_2 від 15.12.2017 року, адресованої Голові виборчої комісії Петрівко-Роменської сільської ради за вхідним №01-96 від 19.12.2017 року, недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, та про зобовязання ОСОБА_2 відкликати зазначену заяву, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2018 року.

СУДДЯ: