АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2018 року м. Херсон

справа № 661/2225/17

провадження №22-ц/791/683/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області у складі судді Ведяшкіної Ю.В. від 30 січня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення заборгованості,

встановив:

15 липня 2017 року (згідно поштового штемпеля) Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення заборгованості.

Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що 11 грудня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № Ф060999К, за яким банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300000,00 гривень, а позичальник зобов'язалася повернути кошти на умовах, визначених договором.

Для забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором, 11 грудня 2006 року з юридичною особою - ТОВ «Південенерго» був укладений договір поруки № 02-23- Ф060999К-2026, за яким поручитель зобов'язався перед банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 умов договору кредиту № Ф060999К щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії, а також можливих штрафних санкції (пені, штрафу) у розмірі, в строки та порядку, передбачених договором кредиту.

У порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 23 червня 2017 року утворилася заборгованість в розмірі 713158,11 грн, яка складається з: 245000,00 грн - сума заборгованості за кредитом; 386757,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 32445,71 грн - розмір інфляційних витрат за кредитом; 48955,40 грн - розмір інфляційних витрат за відсотками, яку банк просив стягнути солідарно з відповідачів, а також понесені судові витрати.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 січня 2018 року у складі судді Ведяшкіної Ю.В. у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Південенерго» про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», зазначивши відмінні від заявленої позовної суми складові, стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за період з 22.06.2014 по 23.06.2017 у загальній сумі 15096,69 доларів США, що в еквіваленті національній валюті становить 529626,86 грн та судові витрати у сумі 10697,37 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовані: норми, які регулюють застосування строків позовної давності, умови договору щодо щомісячного строку погашення кредитної заборгованості, умови щодо строку дії договору до 10.12.2016 року. Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишилися правові позиції Верховного Суду України щодо стягнення заборгованості в межах невиконаних зобов'язань по щомісячним платежам згідно графіку погашення кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом восьмим Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, в межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконані, проте банком, виходячи з умов кредитного договору ( п.4.5) пропущений строк позовної давності до вимог про стягнення кредитної заборгованості, оскільки сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів. Також, аналіз умов кредитного договору, договору поруки щодо строку виконання зобов'язання та норми ст. 252, ч.4 ст. 559 ЦК України є підставами для висновку про припинення поруки та відсутності підстав для стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено свободу договору, а саме: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту №Ф060999К, за яким банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 300000,00 гривень з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 10 грудня 2016 року. Щомісячне погашення кредиту здійснюється до 10 числа місяця наступного за місяцем, передбаченим у графіку (п.1.1.2)

Кредит надавався позичальнику на: фінансування будівництва придбання (інвестування) приміщення під офіс відповідно до договору №307 про часткову участь у будівництві від 07 грудня 2006 року, що укладений між позичальником та ТОВ «Південенерго» (п.1.2.).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони передбачили укладення договору іпотеки майнових прав (п.1.3 договору).

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 11 грудня 2006 року між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ТОВ «Південенерго» укладений договір поруки №02-23-Ф06099К-2026, за умовами якого ТОВ «Південенерго», як поручитель, зобов'язався перед банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2, як позичальником, зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту №Ф060999К від 11 грудня 2006 року /а.с. 17-19/.

Відповідно до п. 6.2 договору поруки, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання всіх вимог, забезпечених порукою, визначених п.п.2.1.1-2.1.3 цього договору /а.с.19/.

Банком до стягнення пред'явлена заборгованість в загальній сумі 713158,11 грн, яка складається з суми заборгованості за кредитом - 245 000,00 грн; суми заборгованості за відсотками - 386757,00 грн; розміру інфляційних витрат за кредитом - 32 445,71 грн, розміру інфляційних витрат за відсотками - 48 955,40 грн /а.с.2 зв.с./, яка наведена у розрахунках /а.с.23-25/ та міститься в зведеній таблиці /а.с.25/.

Невиконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором відповідачами не спростовується. Останній платіж на погашення кредиту здійснений 20.10.2008 року.

Проте, згідно з підпунктом 4.5 кредитного договору /а.с.8/ у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених підпунктами 3.3.9 (сплата процентів), 3.3.10 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Південенерго», від імені яких діє Долгополов О.В. подано заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності /а.с.41-44/.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати (висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року, справа № 6-900цс16).

Наданий банком розрахунок заборгованості по кредиту містить відомості про останій платіж кредитних коштів 20.10.2008 року /а. с. 23 зв.с./, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі ( п.4.5) питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання та визначили умови такого повернення коштів, а отже усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і ПАТ «Укрсоцбанк» повинен був звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати, а саме з 10 січня 2019 року.

Суд першої інстанції, виходячи з домовленості сторін щодо зміни строку виконання основного зобов'язання, викладеній в п. 4.5 договору, яка ґрунтується на нормах п.3 ч.1 ст.3, ст.ст.6,627,628 ЦК України, дійшов правильного висновку про застосування строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Таким чином, оскільки строк виконання основного зобов'язання був змінений за умовами укладеного між сторонами договору, внаслідок чого правового значення щомісячні платежі передбачені умовами договору не мають, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції строків позовної давності, умов договору щодо щомісячного строку погашення кредитної заборгованості, строку дії кредитного договору до 10.12.2016 року не ґрунтуються на нормах матеріального закону, якими врегульовані зобов'язальні правовідносини та умовах укладеного між сторонами кредитного договору.

Апеляційна скарга не містить доводів та спростування висновків суду висловлених щодо поруки, строку її дії, припинення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є безпідставними, необґрунтованими і як такі, що висновків суду першої інстанції не спростовують, підлягають відхиленню.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, ч.1.п.1 ст.374, ст.ст.375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 30 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 18 травня 2018 року

Суддя І.В. Склярська