У Х В А Л А

24 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 359/2012/15-ц

Провадження № 14-101цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши клопотання заступника Генерального прокурора про розгляд у судовому засіданні за участю прокурора Генеральної прокуратури України цивільної справи за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інші, про визнання розпоряджень та державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними, витребування їх у власність та постійне користування держави за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року

ВСТАНОВИЛА:

23 лютого 2017 року заступник Генерального прокурора України звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на час подання заяви.

Ухвалою Верховного Суду України від 3 березня 2017 року відкрито провадження у справі, витребувано її матеріали з суду першої інстанції, надіслано копії цієї ухвали та заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року справу призначено до розгляду на засіданні судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України.

У зв'язку з набранням чинності 15 грудня 2017 року Законом України від

3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII ) заяву на підставі підпункту 1 пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 5 березня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року справу прийнято та призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду на 8 травня 2018 року в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами. 8 травня 2018 року розгляд справи відкладено на 30 травня 2018 року.

23 травня 2018 року до ВеликоїПалати Верховного Суду надійшло клопотання заступника Генерального прокурора від 27 березня 2018 року про розгляд заяви про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року в судовому засіданні за участю прокурора Генеральної прокуратури України. Клопотання обґрунтовано тим, що метою такої участі є надання прокурором пояснень у справі, які переконливо доводитимуть обґрунтованість його вимог чи заперечень і сприятимуть постановленню судом касаційної інстанції законного рішення.

Відповідно до підпункту 1 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Верховний Суд є судом права, а не факту і Велика Палата перевіряє в межах цієї заяви про перегляд наявність неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. При цьому Верховний Суд, діючи у межах повноважень та порядку, визначених главою третьою розділу V ЦПК України у редакції до набрання чинності Законом № 2147-VIII, не може встановлювати обставини справи, які можуть додатково пояснити її учасники,збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Крім того, практика Євпропейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що прокурор, присутній в судовому розгляді, по суті виступає або «союзником», або «противником» сторін. У сторони, позицію якої буде підтримувати прокурор, завжди буде більше аргументів, і навіть «візуально» вона буде представлена в суді більш переконливо, в той час як сторона-опонент неминуче буде відчувати «нерівність» в цьому зв'язку, що, в свою чергу, може вважатися порушенням положень статті 6 параграфа 1 Конвенції незалежно від форми такої участі прокурора (активної чи пасивної) (рішення від 31 березня 2005 року у справі «F.W. v. France», заява № 61517/00, від 7 червня 2001 року у справі «Kress v. France», заява 39594/98, від 12 квітня 2006 року у справі «Martinie v. France», заява № 58675/00 та інші).

Велика Палата Верховного Суду створила учасникам процесу у справі № 359/2012/15-ц належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені нею в поясненнях під час розгляду справи судами попередніх інстанцій та у заяві про перегляд, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Ураховуючи те, що заява про перегляд судових рішень відповідно до підпункту 1 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII розглядається без повідомлення та виклику учасників справи, зважуючи на відсутність необхідності їх виклику для надання пояснень з огляду на обставини справи, підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Керуючись підпунктом 1 пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII), Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання заступника Генерального прокурора про розгляд у судовому засіданні за участю прокурора Генеральної прокуратури України цивільної справи за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інші, про визнання розпоряджень та державних актів на право власності на земельні ділянки недійсними, витребування їх у власність та постійне користування держави за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2015 року, рішення Апеляційного суду Київської області від 16 березня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року.

Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк В. С. Князєв
С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Д. А. Гудима Л. І. Рогач
В. І. Данішевська І. В. Саприкіна
О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич
О. Р. Кібенко О. Г. Яновська