Справа № 369/2788/17 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/598/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області

у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалене в м. Києві 17 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають з нею. Станом на сьогоднішній день відповідач добровільно не бере участі у матеріальному забезпеченні та утриманні дітей, хоча займає керівну посаду в господарському підприємстві, а тому із нього на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки від доходу відповідача. Крім того, обидві дитини часто хворіють та потребують додаткових коштів на лікування, а ОСОБА_4 до того ж змушена проходити навчання вдома в звязку із важким станом здоровя.

Зважаючи на необхідність значних витрат на лікування, вважає за можливе стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дітей в сумі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно. Нею вже неодноразово здійснювалися самостійне лікування дочок, їх транспортування до медичних закладів та придбання ліків, в чому відповідач також участі не приймав. При цьому вона, ОСОБА_3, сплатила за лікування ОСОБА_4 грошові кошти в загальному розмірі 22694,27 грн., за лікування ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 8943,31 грн., нею оплачено вартість курсів польської мови для обох дочок в сумі 4800 грн., таким чином, половина додаткових витрат на утримання дітей має бути стягнута із відповідача.

Збільшивши позовні вимоги в квітні 2017 року, просила стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3200 грн. на кожну щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; додаткові витрати, понесені на утримання ОСОБА_4, в розмірі 11947,13 грн.; додаткові витрати, понесені на утримання ОСОБА_5, в розмірі 5071,65 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухваленим в м. Києві 17 листопада 2017 року, позов частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2017 року; додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 в розмірі 8822,13 грн., додаткові витрати на утримання ОСОБА_5 в розмірі 5071,65 грн., в решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, стягнувши із нього аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із 14 березня 2017 року, а в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що додаткові витрати на утримання дітей позивачем не були доведені. В якості підтвердження понесених витрат позивачем надано фіскальні чеки з аптек на ліки, які ніяким чином не могли використовуватися для лікування хвороб неповнолітніх дітей, а деякі препарати, вказані в доданих чеках, взагалі заборонено призначати неповнолітнім. Одночасно і ті ліки, які теоретично можуть застосовуватися для лікування дітей, не підтверджені жодними виписками з історії хвороб, рецептами лікарів, довідками тощо. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд не врахував, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, а його дружина є інвалідом. Із зазначених обставин судом зроблено неправомірний висновок про можливість стягнення аліментів в розмірі ? доходу, при цьому проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходу він не заперечує.

Від позивача ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, де позивач зазначала, що станом на сьогоднішній день відповідач жодним чином добровільно не бере участі у матеріальному забезпеченні та утриманні неповнолітніх дітей. Таким чином, суд першої інстанції правомірно стягнув із нього на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, проти чого його представник не заперечував і в судовому засіданні, та не надано жодних доказів, які б вказували на неспроможність відповідача сплачувати відповідний розмір аліментів. Також позивачем було надано до суду низку медичних документів, які підтверджують відповідні обставини та які не заперечувалися відповідачем та його представником чеки на придбання ліків, документи щодо лікування та обстеження дітей з рахунками на оплату та квитанціями про оплату, договір на навчання дітей та квитанція на оплату послуг з навчання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам закону не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки ДПІ у Дніпровському районі від 12 квітня 2017 року, доходи, одержані ОСОБА_2 за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року, складають 42700 грн. (а. с. 82 83).

Згідно довідки ДУ «Інститут нейрохірургії ім. Акад. ОСОБА_6 АМН України» від 30 серпня 2013 року № 134538, ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні з 22 по 30 серпня 2013 року з приводу наслідків перенесеного закритого травматичного ушкодження правої стопи. Компресійна невропатія шкірної гілки і peroneus superficialis dextra. Рекомендовано: нейробіон, нейровітан (а. с. 39 зворот).

Згідно довідки ДУ «Інститут нейрохірургії ім. Акад. ОСОБА_6 НАМН України» від 06 вересня 2013 року № 134538, ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні з 22 серпня по 02 вересня 2013 року з приводу наслідків перенесеного закритого травматичного ушкодження правої стопи. Компресійна невропатія шкірної гілки і peroneus superficialis dextra. 22 серпня 2013 року проведено оперативне втручання невроліз шкірної гілки і peroneus superficialis dextra. Рекомендовано: келтікан, мільгана (а. с. 10).

Згідно виписок з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_4, яка перебувала на госпіталізації у ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 13 лютого 2015 року по 04 березня 2015 року, з 30 вересня 2015 року по 16 жовтня 2015 року, з 14 грудня 2016 року по 03 січня 2017 року, встановлено діагноз остеоїд-остеома великого вертела лівої стегнової кістки. «Лускаючий суглоб» ПВО справа. Стан післяоперативного лікування. Рекомендації надано щодо загального режиму, лікарських засобів не призначено. 20 грудня 2016 року проведено розсічення та пластику масіатового тракту справа (а. с. 11 12).

20 січня 2014 року ОСОБА_4 сплачено 840 грн. та 95 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 46).

18 лютого 2014 року ОСОБА_4 сплачено 1250 грн. за медичні процедури в ТОВ «Світ зору» (а. с. 48 зворот).

21 травня 2014 року ОСОБА_4 сплачено 690 грн. за медичні послуги МРТ ЕІ 1565 згідно направлення (а. с. 13).

06 листопада 2014 року ОСОБА_4 сплачено 276 грн. та 445 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 47 зворот, 48).

03 лютого 2015 року ОСОБА_4 сплачено 627 грн. за клінічні послуги консультації знімків і зображень на CD (а. с. 13 зворот).

23 червня 2014 року ОСОБА_4 сплачено 868 грн. за медичні послуги аналізів в ТОВ «МЛ «ДІЛА» (а. с. 14).

31 липня 2015 року ОСОБА_4 проведено УЗД симетричних суглобів вартістю 200 грн. (а. с. 60).

04 червня 2016 року ОСОБА_4 сплачено 155 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 109).

02 вересня 2016 року ОСОБА_4 сплачено 1500 грн. за МРТ гомілково-ступеневого суглобу (а. с. 15).

21 листопада 2016 року ОСОБА_4 сплачено 8,50 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 14 зворот).

09 березня 2017 року ОСОБА_4 сплачено 800 грн. за МРТ поперекового відділу хребта (а. с. 44, 143).

20 березня 2017 року ОСОБА_4 сплачено 1000 грн. за МРТ кульшового суглобу (а. с. 45, 53 зворот).

20 червня 2017 року ОСОБА_4 сплачено 416 грн. та 183 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 110 111).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 06 березня 2017 року ОСОБА_4 рекомендовано навчання на дому до кінця 2016-2017 навчального року в середній школі (а. с. 43 зворот).

Згідно довідки ліцею «Еко» від 06 квітня 2017 року № 72, ОСОБА_4 дійсно навчається в 9-Б класі та знаходиться на індивідуальній формі навчання з 16 січня по 31 березня 2017 року та з 01 квітня по 26 травня 2017 року (а. с. 85).

Згідно товарного чеку від 19 грудня 2016 року, придбано медичних товарів та лікарських засобів на 1056,19 грн. (а. с. 17), на звороті цього ж аркушу справи міститься чек резервування медичних товарів та лікарських засобів за цю ж дату на суму 725,59 грн. із поміткою «ОСОБА_7 5 пал.».

Згідно довідки ДУ «Інститут нейрохірургії ім. Акад. ОСОБА_6 НАМН України» від 09 березня 2017 року, ОСОБА_4 рекомендовано ібупрофен впродовж 7 днів, електрофорез, при неефективності лідаза з траумелем (а. с. 44 зворот).

Всього надано квитанцій на 11135,28 грн.

Згідно виписки з історії хвороби від 24 березня 2014 року Інституту нейрохірургії ім. акад. ОСОБА_6, ОСОБА_5 знаходилася та обстеженні та лікуванні з 11 по 24 березня 2014 року з діагнозом «наслідки перенесеного травматичного ушкодження куприку». 11 березня 2014 року проведена операція видалення куприку без ускладнень. Рекомендовано дексалгін при болях (а. с. 18).

06 листопада 2014 року ОСОБА_7 сплатила 275 грн. та 276 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 59).

07 липня 2015 року та 29 січня 2016 року ОСОБА_5 проходила ультразвукове дослідження щитоподібної залози та черевної порожнини, без надання медичних рекомендацій (а. с. 18 зворот, 57).

10 листопада 2016 року при огляді лікаря невролога ОСОБА_5 призначено тонгінал та кардинат, 23 лютого 2017 року алора та нейровітан (а. с. 58).

20 лютого 2017 року ОСОБА_5 сплачено 600 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 19).

21 листопада 2016 року ОСОБА_5 сплачено 343,50 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 20).

22 лютого 2017 року ОСОБА_5 сплачено 104 грн. та 361 грн. за медичні послуги аналізів в МЛ «Сінево» (а. с. 63 зворот, 64).

07 березня 2017 року ОСОБА_5 сплачено 850 грн. за медичні послуги МРТ (а. с. 64 зворот).

Всього надано квитанцій на 2809,50 грн.

В матеріалах справи на а. с. 20 21, 52 53, 60 61 знаходяться фіскальні чеки з аптек за 21 лютого 2017 року на суму 209,54 грн., за 30 січня 2017 року на суму 432,17 грн., на суму 135,92 грн., за 31 січня 2017 року на суму 132,83 грн., за 30 січня 2017 року на суму 129,93 грн., за 23 грудня 2016 року на суму 68,09 грн., за 19 лютого 2017 року на суму 280,59 грн., за 31 січня 2017 року на суму 126,79 грн., на 27 січня 2017 року на суму 313,71 грн., за 20 грудня 2016 року на суму 120,07 грн., за 27 січня 2017 року на суму 109,80 грн., за 31 січня 2017 року на суму 192,33 грн., за 17 лютого 2017 року на суму 440,87 грн., за 31 січня 2017 року на суму 177,26 грн., на суму 74,43 грн., за 14 грудня 2016 року на суму 310,95 грн., за 14 грудня 2016 року на суму 298 грн., за 14 грудня 2016 року на суму 240 грн., за 30 січня 2017 року на суму 201,69 грн., за 21 грудня 2016 року на суму 53,55 грн., за 28 березня 2017 року на суму 181,45 грн., за 13 лютого 2017 року на суму 357,59 грн., за 11 січня 2017 року на суму 981,20 грн., за 05 березня 2017 року на суму 31,23 грн., на суму 704,39 грн., за 20 березня 2017 року на суму 136 грн., за 20 березня 2017 року на суму 42,93 грн., за 20 березня 2017 року на суму 493,05 грн., від 02 березня 2017 року на суму 600 грн., за 15 березня 2016 року на суму 942,87 грн.

Також в матеріалах справи на а. с. 54 55 знаходяться фіскальні чеки за оплату пального: від 19 лютого 2017 року на суму 800,12 грн., за 02 березня 2017 року на суму 499,99 грн., за 02 лютого 2017 року на суму 799 грн., за 09 березня 2017 року на суму 477,70 грн., за 23 березня 2017 року на суму 700 грн., за 28 грудня 2016 року на суму 254,90 грн., за 15 березня 2017 року на суму 599,89 грн., за 14 лютого 2015 року на суму 592,91 грн., за 03 квітня 2017 року на суму 577,76 грн., за 09 лютого 2015 року на суму 778,90 грн.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 06 лютого 2016 року, на підставі договору про надання послуг з навчання замовника за курсом польської мови від 06 лютого 2016 року, укладеного із ФОП ОСОБА_8, від ОСОБА_4 прийнято 4800 грн. (а. с. 65 зворот).

Згідно довідки, виданої 03 липня 2017 року Федерації організацій польських на Україні, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 протягом 2014 2016 років їздили на літній відпочинок до ОСОБА_9. Оплату за відпочинок особисто проводила мати ОСОБА_3 (а. с. 114).

В матеріалах справи на а. с. 115 містяться авіаквитки від 08 січня 2013 року на імя ОСОБА_4 вартістю 2948 грн., та від 12 січня 2013 року ОСОБА_5 вартістю 3148 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що обовязком батьків є утримання неповнолітніх дітей, а оскільки згоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів необхідно змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/3 частки всіх видів доходу відповідача. Урахувавши стан здоровя дітей та матеріальне становище батьків та зважаючи на рівність не лише прав, а й обовязку батьків утримувати неповнолітніх дітей, колегія суддів вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного утримання, розвитку і лікування дітей розмір аліментів у 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

При цьому колегія суддів враховує, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Також не можна в повній мірі погодитися із розміром додаткових витрат на дітей, визначеним судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи із аналізу даної статті і принципу змагальності сторін, визначеному ст. 12 ЦПК України, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про доведеність витрат позивача, підтверджених відповідними рахунками та чеками медичних закладів, на обстеження та лікування неповнолітніх ОСОБА_4 в розмірі 11135,28 грн. та ОСОБА_5 в розмірі 2809,50 грн.

Також обґрунтованими є витрати ОСОБА_3 на курси польської мови в розмірі 4800 грн., оскільки вони обумовлені розвитком здібностей дітей і повинні бути відшкодовані відповідачем в розмірі половини їх вартості.

Оцінюючи надані позивачем як докази чеки на придбання ліків, наявні в матеріалах справи, колегія суддів враховує, що згідно медичних довідок неповнолітнім дітям призначено: келтикан, мільгана (а. с. 10), нейробіон, нейровітан (а. с. 39 зворот), ібупрофен, лідаза (а. с. 44 зворот), дексалгін (а. с. 56 зворот), тонгінал, кардонат (а. с. 58), алора, нейровітан (а. с. 58 зворот), однак жоден із медичних препаратів, зазначених в чеках, не відповідає цим найменуванням. Отже, оскільки позивачем не доведено, що у звязку із наявними у дітей хворобами ним призначалися будь-які інші лікарські засоби, дані чеки не є належними та допустимими доказами здійснення позивачем додаткових витрат на дітей.

Також не підлягають стягненню із відповідача витрати на бензин, оскільки позивачем не доведено, що остання перевозила дітей саме власним транспортним засобом, і що нею було придбано пального саме в кількості, що відповідає його споживанню при відвезенні дітей до медичних або навчальних закладів.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його зміни в частині розміру додаткових витрат на утримання дітей, зменшивши їх розмір відносно ОСОБА_4 до 6767,64 грн. (половина від доведених 13535,28 грн.), а відносно ОСОБА_5 до 2604,75 грн. (половина від доведених 5209,50 грн.).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із держави на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1408 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 листопада 2017 року змінити в частині стягнення із ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши розмір аліментів з 1/2 до 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також в частині стягнення додаткових витрат на дітей, зменшивши суму додаткових витрат на ОСОБА_4 з 8822,13 грн. до 6767,64 грн., а додаткових витрат на ОСОБА_5 з 5071,65 до 2604,75 грн.

Стягнути із держави на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1408 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагеєв В.О.

ОСОБА_10