Провадження №2/760/4232/18
Справа №760/5868/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарі Ковальській К.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2018 позивач звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей.

Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що 07.10.2006 було укладено шлюб між позивачем та відповідачем, від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказала, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2016 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач посилалась на те, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати своїх дітей та не бере участі у їх вихованні, не приділяє турботи та уваги своїм дітям. Їх спільні діти проживають разом з позивачем та преребувають на повному її утриманні.

Ухвалою судді від 06.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

03.09.2018 відповідач подав відзив на позовну заяву позивача, обгрунтовуючи відзив тим, що призначення йому аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 він не заперечує, але висунуті вимоги щодо забезпечення їх у розмірі 3000 грн. з його доходів не відповідає чинному законодавству тому, що рівень його доходів становить у розмірі 4000 грн. на місяць і сплатити таку суму він не в стані. Відповідно, він готовий утримувати дітей, як це робив раніше в сумі визначеній судом 30% від його доходів, що становить 1200 грн.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів до судового розгляду по суті.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні позов визнали частково.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, серія НОМЕР_4.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 14.06.2016 шлюб між сторонами розірвано.

Судом встановлено, що малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом з матір'ю - позивачкою, ОСОБА_1.

Позивачка, звертаючись до відповідача із позовом про стягнення аліментів, посилається на те, що відповідач не бере участі у вихованні їх спільних дітей та ухиляється від обов'язку утримувати їх.

Так, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дітей, на що суд зазначає наступне.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК України.

Таким чином, сторони зобов'язані матеріально забезпечувати своїх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частина перша статті 181 СК України передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснено судом за інший період.

Встановлено, що договори про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Нормами статті 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, на кожну дитину.

Встановлено, що відповідач згідно №19 від 03.09.2018, виданої ТОВ «Спейстранс», працює в даному товаристві з 11.07.2017, займає посаду агенту з митного оформлення вантажів та товарів, його дохід за період з 01.09.2017 по 31.08.2018 склав 45 540,00 грн., а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) з відповідача.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2018, і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

На думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З урахуванням задоволення позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн. у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273,280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2018, і до досягнення ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: