Провадження № 2/761/2947/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.

за участі:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в загальному позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Будівельне управління Державного управління справами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, та відповідно до останньої редакції якої просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що власником житла за адресою: АДРЕСА_1, є Будівельне управління Державного управління справами (далі - БУ ДУС). Позивач з дітьми проживає в даному житлі з січня 2002 року на законних підставах, так як дана кімната була надана в користування її колишньому чоловіку ОСОБА_2 з родиною з січня 2002 року на правах працівника БУ ДУС. У даній кімнаті зареєстровані позивач з дітьми та її колишній чоловік, при цьому ОСОБА_2 не проживає у спірній кімнаті з 2014 року. В 2016 році позивач з відповідачем розірвали шлюб. Утримання кімнати відповідач не опікується, оплату житлово-комунальних послуг не проводить. Позивач звернулася з листом до БУ ДУС, щодо визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Листом від 28.06.2017 р. №16-4/102 БУ ДУС зазначило, що для вирішення цього питання необхідно звертатися до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що власником житла за адресою: АДРЕСА_1, є Будівельне управління Державного управління справами.

Відповідно до ордеру №34 виданого 25 квітня 2017 року, гр. ОСОБА_3 було надано дозвіл на зайняття житлового приміщення АДРЕСА_1 з сім'єю, на підставі протоколу №3 засідання профкому БУ ДУС та ДП «БМУ ДУС» від 18.02.2016 р.

Згідно довідки форми №3 виданою БУ ДУС вих.№188 від 29.06.2017 р. в кімнаті АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.

01.06.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до БУ ДУС з проханням про розгляд питання, щодо виселення (переселення) її колишнього чоловіка ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, кім. 76, де зазначила, що вона працювала на посаді вихователя Дошкільного закладу освіти №418 Державного управління справами з 2002 року по 2015 рік, що підтверджується відповідною довідкою БУ ДУС.

Листом №16-4/102 від 08.06.2017 р. БУ ДУС надало відповідь ОСОБА_1, що дане питання підлягає вирішенню в судовому порядку.

З 2014 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною заявою мешканців будинку від 26.06.2017 р.

Відповідно до копій квитанцій, які містяться в матеріалах справи, саме позивачем сплачуються комунальні послуги по утриманню вищевказаної кімнати.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підстав рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові 6-467цс15 від 01.07.2015 р.

Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою за адресою: АДРЕСА_1, підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Будівельне управління Державного управління справами про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1), третя особа: Будівельне управління Державного управління справами (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: