АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3244/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1632/18Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Гальонкіна С.А.,

За участю секретаря судового засідання Радько О.М..,

за участю: третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_3, з участю третьої особи - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року, ухвалене у період часу з 14:41:36 год. до 14:50:36 год. 08 вересня 2016 року під головуванням судді Кононенка С.Д., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В липні 2014 року позивач ПАТ «Альфа Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 490060663 від 27 березня 2008 року в сумі- 1545093,22 грн., яка складається з наступних платежів: заборгованості за кредитом - 195817,68 грн.; за відсотками - 136851,86 грн.; за платежами по оплаті комісії - 0,00 грн.; пені за останній рік - 1212423,68 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі - 3654,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_3, з участю третьої особи - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості відмовлено за безпідставністю.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився позивач ПАТ «Альфа-Банк» та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити заявлені банком позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним зясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що відповідачі ввели в оману суд, надавши рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2009 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору споживчого кредиту № 490060663 від 27 березня 2008 року та розірвано договір поруки №490060663-П від 27 березня 2008 року, з відміткою про те, що воно набрало законної сили.

Апелянт посилається на те, що наявне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2011 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про розірвання кредитного договору та договору поруки.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_3 надала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує на відсутність доказів надання нею згоди на збільшення обсягу відповідальності.

Просить витребувати у позивача ПАТ «Альфа-Банк» оригінал Договору поруки №490060663 від 27 березня 2008 року для його направлення на вирішення почеркознавчої експертизи з метою встановлення дійсності укладення нею цього договору. Заявила клопотання про призначення графологічної експертизи на приналежність підпису в договорі.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 490060663.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач взяв на себе зобовязання надати позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 18216.58 доларів США.

Відповідно до умов договору, боржник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього -графіком погашення кредиту.

Окрім цього, 27 березня 2008 року, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору, між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладений договір поруки № 490060663-П. Відповідно до цього договору відповідач, як поручитель, поручився за виконання боржником обовязків, які виникли на підставі договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у сумі 18216,58 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку боржника.

У порушення умов договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 04 червня 2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 16496,71 дол. США, що за курсом НБУ на 04.06.2014 року складає - 195817,68 грн., за відсотками - 11529,12 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 136851,86 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. Станом на 04.06.2014 року розмір неустойки становить: пеня - 314269,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 3730410,89 грн. Таким чином, розмір неустойки становить: пеня - 102140,94 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1212423,68 грн., за сплатою якої поручитель несе повну відповідальність у солідарному порядку з ОСОБА_2

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19 серпня 2009 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Судом також встановлено, що відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного Банку України операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про системи валютного регулювання і валютного контролю», внаслідок чого операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже ЗАТ «Альфа-Банк» мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2009 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, внаслідок чого розірвано договір споживчого кредиту №490060663 від 27 березня 2008 року на придбання легкового автомобіля, укладений між позичальником ОСОБА_4 та ЗАТ «Альфа-Банк» в особі ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності №687/07 від 14 серпня 2007 року, у звязку з істотною зміною обставин. Розірвано договір поруки №490060663-П від 27 березня 2008 року, укладений між поручителем ОСОБА_3 та ЗАТ «Альфа-Банк» у звязку з істотною зміною обставин.

Суд першої інстанції вказав, що зазначене рішення набрало законної сили.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки , які зробив місцевий суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог такими, що суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу та умовами договору поруки, укладеного між сторонами.

Згідно із положеннями частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Положеннями частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 09 жовтня 2009 року в справі №2-2760/09 за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Альфа-банк» про порушення прав споживача за заявою Банку скасовано. Справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 05 липня 2011 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» про порушення прав споживача відмовлено.

За таких обставин висновок місцевого суду про наявність рішення суду, що набрало законної сили, про розірвання кредитного договору та договору поруки, укладених між учасниками справи 27 березня 2008 року, є помилковим та таким, що не ґрунтується на доказах у справі.

Внаслідок цього, необґрунтованими є і висновки місцевого суду щодо підстав відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк»

Вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк», апеляційний суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору його сторони досягли згоди щодо розміру відсоткової ставки 13,5% річних (а.с. 5).

У подальшому з 01 вересня 2008 року відсоткова ставка була збільшена до 16,5 % річних, її розмір враховано при визначенні заборгованості за кредитом (а.с. 21).

Відповідно до п. 5.4 договору поруки №490060663-П від 27 березня 2008 року (а.с.10) визначено, що у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за основним договором передбачена цим договором порука діє тільки у випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

Аналіз чинного законодавства також свідчить про те, що у разі, коли сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання порядку, визначеного договором.

У даній справі процедура зміни відсоткової ставки визначена умовами пункту 6.2 Розділу 2 Договору про надання кредиту (а.с. 8) у ньому вказано, що Банк має право змінити розмір процентів за користування Кредитом в разі зміни ситуації на світових фінансових ринках або на фінансовому ринку України, облікової ставки НБУ, індексу інфляції (споживчих цін), загальновизнаних внутрішньодержавних та/або міжнародних грошових та/або міжнародних грошових та/або фондових індексів, змін в діючому законодавстві тощо…. Про зміну розміру процентної ставки по кредиту та внесення у звязку із цим змін в Додаток №1 до договору Банк повідомляє позичальника за 7 днів до моменту настання таких змін шляхом направлення рекомендованого листа на адресу Позичальника, зазначену в Розділі 1 Договору. У звязку зі зміною процентної ставки в разі настання події, незалежної від волі сторін, позичальник цим надає згоду на внесення змін до Додатку №1 до Договору та викладення Додатку №1 у новій редакції. Сторони погоджуються, що оновлений Додаток №1 набуває чинності з дати зміни розміру процентної ставки.

За правилами ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (чинної на час укладення договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

У разі підвищення банком процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення ставки (лише повідомлення позичальника та підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Матеріали справи не містять доказів, які б засвідчували факт надання згоди на збільшення відсоткової ставки поручителем за кредитним договором ОСОБА_3, відповідач у справі.

Аналіз наявних у матеріалах справи доказів, а саме: копій судових рішень у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до позивача про захист прав споживачів, у якому вони просили розірвати кредитний договір з підстав вчинення ПАТ «Альфа-Банк» неправомірних дій по збільшенню відсоткової ставки в односторонньому порядку, вказує на відсутність згоди позичальника та поручителя на збільшення процентної ставки.

Зобов'язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, чи встановлено договором строк її дії, сплив цього строку - припиняє суб'єктивне право кредитора.

Як зазначалося вище, умовами п. 5.4 договору поруки визначено, що у разі збільшення обсягу відповідальності Боржника за Основним договором передбачена цим Договором порука діє тільки у тому випадку, якщо Поручитель надасть свою згоду на таке збільшення.

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку, що з 01 вересня 2008 року порука ОСОБА_3 є припиненою, оскільки докази надання нею згоди на збільшення відсоткової ставки в матеріалах справи відсутні, а їх реальна зміна зі ставки 13,5% до 16,5 % призвела до збільшення обсягу відповідальності позичальника.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» не підлягають до задоволення саме з цих підстав..

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року)

Відповідно до вимог ч.1 ,5,6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (рішення у справі «Руїз-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23 червня 1993 року, пункт 63) . Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справі «Dombo Beheer B.V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27 жовтня 1993 року, п. 33, Series А № 274).

Сторонам належним чином було розяснено їх процесуальні права, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та цими правами сторони розпорядилися диспозитивно.

Апеляційний суд взяв до уваги доводи апелянта в тій частині, що висновки місцевого суду з приводу наявності судового рішення про розірвання кредитного договору є необґрунтованими.

Однак судом апеляційної інстанції встановлені інші підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Внаслідок неправомірного, без отримання згоди позичальника внесення змін до умов кредитного договору, нарахування Банком збільшених відсотків на суму заборгованості, збільшився обсяг відповідальності ОСОБА_2, а неотримання згоди поручителя ОСОБА_3 на це - призвело до припинення договору поруки.

Тому майнові права позивача, внаслідок цілком обґрунтованого невиконання ОСОБА_3 вимоги про дострокове повернення кредитних коштів у солідарному порядку з позичальником, не були порушені.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги частково є обгрунтованими, а тому апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року та ухвалення нового, про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Оскільки, внаслідок скасування рішення та часткового задоволення апеляційної скарги суть вирішення спору є незмінним, судові витрати ПАТ «Альфа-Банк», повязані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції не підлягають компенсації за рахунок відповідача..

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374 , п. 3 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08 вересня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_3, з участю третьої особи - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 серпня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1