П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року

Єдиний унікальний номер 265/ 563/17

Номер провадження 22-ц/804/578/18

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2018 року, у складі судді Міхєєвої І.М., повний текст рішення складено 27 вересня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»

третя особа: Первинна профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії,

В с т а н о в и в:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПрАТ «МК «Азовсталь» або підприємство) з даним позовом, в якому просив визнати незаконним, неправомірним (скасувати) наказ № 185 тд від 01 грудня 2016 року та зобов'язати відповідача виплатити премію за вересень 2016 року, яка була утримана відповідачем на підставі вказаного наказу. Судові витрати просив стягнути з відповідача.

В мотивування позову зазначив, що з березня 2015 року перебуває з відповідачем у трудових відносинах та є членом профспілкової організації.

Відповідач наказом від 01 грудня 2016 року № 185 тд оголосив позивачу догану за прогул 28 вересня 2016 року та позбавив премії за вересень 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним наказом, позивач звернувся за врегулюванням спору до КТС підприємства, яка 16 січня 2017 року відмовила у задоволенні скарги та прийшла до висновку, що оскаржуваний наказ видано правомірно. Копію протоколу КТС позивач отримав 20 січня 2017 року.

Позивач не згоден з вказаним наказом, оскільки 28 вересня 2016 року був відсутній на роботі у зв'язку із хворобою, що підтверджується листком непрацездатності. Відповідач порушив строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що також є підставою для скасування оскаржуваного наказу. Неправомірність дій відповідача також виражається у позбавленні позивача премії за вересень 2016 року у грудні 2016 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та позбавлення премії задоволено.

Визнано незаконним та скасувано наказ від 1 грудня 2016 року № 185 тд про оголошення догани ОСОБА_1 інженеру відділу розробки регламентуючих документів управління мотивації персоналу ПрАТ «МК «Азовсталь» з позбавленням 100% виробничої премії за вересень 2016 року.

Зобов'язано ПрАТ «МК «Азовсталь» виплатити ОСОБА_1 100% виробничої премії за вересень 2016 року.

Стягнуто з ПрАТ «МК «Азовсталь» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Стягнуто з ПрАТ «МК «Азовсталь» на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПрАТ «МК «Азовсталь» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Зокрема зазначало, що з 23 по 28 вересня 2016 року позивач був відсутній на роботі. В підтвердження поважності причин відсутності на роботі позивачем надано відповідний листок непрацездатності.

У зв'язку з отриманням інформації, що позивач, відкривши лист непрацездатності та знаходячись на лікарняному перебував у м. Львові, адміністрацією підприємства з метою підтвердження правомірності видачі листка непрацездатності серії АГТ № 725515, розпорядженням № 33 від 24 жовтня 2016 року було ініційовано проведення службової перевірки. Актом службової перевірки від 02 листопада 2016 року встановлено, що 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 в КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» відкрив лист непрацездатності АГТ №725515 до 27 вересня 2016 року (включно) та того ж дня пасажирським потягом Маріуполь-Львова виїхав до м. Львів в особистих справах. При цьому у визначений лікарем у листі непрацездатності день для наступного огляду позивач на прийом до лікаря не з'явився через відсутність у м. Маріуполі. 28 вересня 2016 року позивач з'явився до лікуючого лікаря, який продовжив йому лікарняний на один день, чим порушив Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13 листопада 2001 року № 455, оскільки не зробив відмітку про порушення ОСОБА_1 лікувального режиму з огляду на пропуск явки до лікаря 27 вересня 2016 року. Безпідставність видачі вказаного листа непрацездатності підтверджено письмовою відповіддю головного лікаря КУ «МГУ №4 ім.І.К.Мацука».

Позивачем не надано доказів поважності причин не з'явлення 27 вересня 2016 року до лікаря.

Наявність формального запису в листку непрацездатності про продовження його на один день - на 28 вересня 2016 року не можна вважати поважною причиною не виходу на роботу, оскільки зазначений запис зроблено необґрунтовано, що підтверджено лікувальним закладом та обставини справи безперечно свідчать про те, що позивач свідомо без будь-яких поважних причин не з'явився до лікаря 27 вересня 2016 року та в порушення трудової дисципліни був відсутнім на робочому місті.

До апеляційного суду відзив позивача не надійшов, однак відповідно до ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 не з'явився 28 вересня 2016 року на роботу з поважної причини, чим порушив трудову дисципліну, оскільки Кодекс законів про працю України зобов'язує працівника працювати чесно і сумлінно, додержуватися трудової дисципліни. Скарг на стан здоров'я в цей день у ОСОБА_1 не було, і якби лікар при оформленні листка непрацездатності не порушив приписи Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, то у позивача не було причин неявки на роботу. Останній був у вказаний день працездатним, оскільки скарг на стан здоров'я не висловлював. Підприємством дотриманий місячний строк застосування до позивача дисциплінарного стягнення, так як порушення ним трудової дисципліни виявлено в результаті проведеної перевірки, та підтверджено Актом службової перевірки від 2 листопада 2016 року. За рішенням комісії соціального страхування призначена та виплачена допомога за всі дні тимчасової непрацездатності, утримані із заробітної плати ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснили, що позивач не вийшов на роботу з поважної причини, оскільки був непрацездатним, що підтверджується листом непрацездатності. Йому було призначено амбулаторне лікування, він міг пересуватися, і виїхав до м. Львова з метою лікування нетрадиційним методом. Оскільки в лікарняному було зазначено строк лікування по 27 вересня 2016 року включно, він з'явився на прийом до лікаря 28 вересня 2016 року, про явку на прийом в цей день його також повідомляв лікар, ще проявляв скарги, у зв'язку з чим лікар подовжив йому лікарняний на один день, та зазначив, що приступити до роботи він повинен 29 вересня 2016 року. У зазначений день позивач вийшов на роботу, ніякого порушення трудової дисципліни не допустив.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснила, що лист непрацездатності ОСОБА_1 був відкритий у зв'язку з його хворобою по 27 вересня 2016 року, подовжено на один день та закритий із зазначенням стати до роботи 29 вересня 2016 року. Ніяких вказівок про порушення хворим режиму лікування, лікарем, який несе відповідальність за оформлення листів непрацездатності, зазначено не було. Позивач не знав і не міг знати чим керувався лікар коли подовжував ОСОБА_1 лікарняний. У визначений лікарем день ОСОБА_1 приступив до роботи.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 в апеляційному суді пояснила, що відповідач не мав права проводити перевірку щодо видачі ОСОБА_1 листка тимчасової непрацездатності, оскільки це повноваження Міністерства охорони здоров'я та Фонду соціального страхування.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача - ОСОБА_2, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову позивачу з задоволенні позову, заперечення позивача та його представника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, пояснення представників третьої особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вважали, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції зилишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював інженером розробки управління мотивації у ПрАТ «МК «Азовсталь» з 27 березня 2015 року по 10 квітня 2017 року, що підтверджується наказами відповідача від 26 березня 2015 року та 10 квітня 2017 року (а. с. 13-17, 18).

На підставі п. 1.4 посадової інструкції «Інженера відділу розробки регламентуючих документів управління мотивації персоналу» від 2 вересня 2013 року позивач повинен був знати та виконувати, в тому числі, правила внутрішнього трудового розпорядку, за п. 5.2 яких ОСОБА_1 повинен був дотримуватись дисципліни праці на підприємстві (а. с. 49-50, 51).

Згідно із п. 4.6 Колективного договору на ПрАТ «МК «Азовсталь» регулювання фондів оплати праці здійснюється на підставі Положення про оплату праці та преміювання (а. с. 89-117).

Відповідно до змісту п. 13, 15 Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» від 1 червня 2016 року вбачається, що за невиконання або порушення працівником правил внутрішнього трудового розпорядку розмір його премії може бути зменшений від 5 % до 100 % на підставі наказу. Також, якщо виробнича премія була сплачена, а порушення працівника за такий місяць виявлено пізніше, то з нього можна, шляхом утримання із поточної зарплати, стягнути вже сплачену премію (її частки). До таких порушень правил внутрішнього розпорядку, за яке працівник може бути позбавлений премії, на підставі додатку до вказаного Загального положення про оплату праці та преміювання, віднесено прогул (а. с. 72-75).

Відповідно до листка непрацездатності, виданого 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 лікарем хірургом Іордан С. І. Комунальної установи «Маріупольської міської лікарні № 4 ім. І. К. Мацука», позивачу був прописаний амбулаторний режим лікування зі звільненням від роботи з 23 вересня 2016 року по 27 вересня 2016 року, а також з 28 вересня 2016 року по 28 вересня 2016 року включно з необхідністю стати до роботи 29 вересня 2016 року (а. с. 52).

Розпорядженням від 24 грудня 2016 року № 33 була утворена комісія для проведення на ПрАТ «МК «Азовсталь» службової перевірки правомірності видачі такого листка непрацездатності позивачу (а. с. 53).

З відповіді на запити представників відповідача КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І. К. Мацука» випливає, що повторна явка після видачі листка непрацездатності ОСОБА_1 була передбачена 27 вересня 2016 року, яку позивач пропустив, прийшовши наступного дня. При цьому, зазначено, що лікар Іордан С. І. у порушення Інструкції про порядок видачі документів, що підтверджують тимчасову непрацездатність громадян», видав ОСОБА_1 на 28 вересня 2016 року лист непрацездатності та закрив такий лист цього ж дня, хоча жодних скарг на стан здоров'я останній не висловив згідно із амбулаторною карткою, через що такому лікарю була оголошена догана (а. с. 56, 63).

Внаслідок проведеної службової перевірки на ПрАТ «МК «Азовсталь» 2 листопада 2016 року було затверджено акт, за яким комісія з проведення службової перевірки вирішила, що лист непрацездатності на 28 вересня 2016 року був виданий позивачу необґрунтовано (а. с. 57-58).

За запитом представників відповідача профспілкова організація ПрАТ «МК «Азовсталь» відповідно до протоколу № 74 від 11 листопада 2016 року також надавала згоду на звільнення ОСОБА_1 з роботи за прогул 28 вересня 2016 року без поважних причин (а. с. 59, 60-61).

На підставі наказу від 1 грудня 2016 року № 185 тд на ОСОБА_1, інженера розробки управління мотивації, ПрАТ «МК «Азовсталь» було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення ним трудової дисципліни через допущений прогул без поважних причин 28 вересня 2016 року у порушення п. 1.4 Посадової інструкції та п. 5.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку. Одночасно позивача було вказаним наказом позбавлено 100% виробничої премії за вересень 2016 року шляхом утримання із поточної заробітної плати на підставі п. 13, 15 Загального положення про оплату праці та преміювання (а. с. 46-48).

16 січня 2017 року за заявою позивача комісія з трудових спорів ПрАТ «МК «Азовсталь» розглянула питання законності наказу про оголошення ОСОБА_1 догани від 1 грудня 2016 року та позбавлення преміювання за вересень 2016 року, за розглядом якої протоколом комісії було відмовлено у задоволені вимог ОСОБА_1, який при цьому вказував, що саме за вказівкою лікаря прийшов до нього 28 вересня 2016 року, а їздив він до м. Львова для лікування хвороби «народним способом» (а. с. 7-10).

З матеріалів службового розслідування КУ «Маріупольська міська лікарня №4 ім. І.К.Мацука» вбачається, що лікарем хірургом Іордан С. І. позивачу був виданий листок непрацездатності з 23 вересня 2016 року по 27 вересня 2016 року, проте хворий на прийом прийшов 28 вересня 2016 року, тоді лікар і закрив листок непрацездатності без відмітки про порушення режиму. Згідно Наказу головного лікаря КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. Мацука» за № 239 від 01.11.2016 року, лікарю Іордан С.І. оголошено догано за порушення Інструкції при видачі листка непрацездатності ОСОБА_1 (а.с.189-191).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виданий ОСОБА_1 листок непрацездатності на 28 вересня 2016 року недійсним не визнано, а допущені лікарем медичного закладу порушення порядку його видачі, що засвідчують тимчасову непрацездатність позивача того дня, не спростовують законність перебування позивача у вказаному закладі охорони здоров'я 28 вересня 2016 року на амбулаторному лікуванні й, відповідно, не спростовують правових підстав для врахування такого листка непрацездатності судом.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що покладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наявності поважної причини невиходу на роботу 28 вересня 2016 року, свідчить про незаконність наказу ПрАТ «МК «Азовсталь» від 1 грудня 2016 року № 185 тд.

З таким висновком апеляційний суд не може не погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.4. Посадової інструкції інженера відділу розробки регламентуючих документів управління мотивування персоналу, інженер ВРРД в своїй діяльності повинен знати, виконувати та керуватися, зокрема, діючим законодавством про працю України, правилами внутрішнього трудового розпорядку тощо.

Відповідно до п. 5.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку, працівники зобов'язані дотримувати дисципліну праці - основу порядку на виробництві.

Відповідно до пояснень позивача в апеляційному суді, що не заперечувала представник відповідача, ОСОБА_1 працював на підприємстві з п'ятиденним режимом роботи.

Як вбачається з оскаржуваного наказу підприємства № 185 тд від 01 грудня 2016 року, підставою для оголошення позивачу догани та позбавлення останнього премії є прогул без поважної причини 28 вересня 2016 року.

Факт відсутності позивача на роботі 28 вересня 2016 року визнається учасниками справи, а тому на виконання ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147, 148, 149 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до змісту п. 13, 15 Загального положення про оплату праці та преміювання працівників ПрАТ «МК «Азовсталь» від 1 червня 2016 року вбачається, що за невиконання або порушення працівником правил внутрішнього трудового розпорядку розмір його премії може бути зменшений від 5 % до 100 % на підставі наказу. Також, якщо виробнича премія була сплачена, а порушення працівника за такий місяць виявлено пізніше, то з нього можна, шляхом утримання із поточної зарплати, стягнути вже сплачену премію (її частки). До таких порушень правил внутрішнього розпорядку, за яке працівник може бути позбавлений премії, на підставі додатку до вказаного Загального положення про оплату праці та преміювання, віднесено прогул (т. 1 а. с. 72-75).

Апеляційний суд зауважує, що визначальним чинником для притягнення працівника до відповідальності за порушення трудової дисципліни у вигляді прогулу є відсутність поважних причин у працівника невиходу на роботу.

З матеріалів справи вбачається, що з 23 по 28 вересня 2016 року ОСОБА_1 хворів, що підтверджується листком непрацездатності АГТ № 725515, із зазначенням стати до роботи - 29 вересня 2016 року.

Аналіз норм Кодексу законів про працю, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», призводить апеляційний суд до висновку, що тимчасова непрацездатність працівника, яка підтверджується відповідним листком непрацездатності, є поважною причиною невиходу останнього на роботу.

Отже, позивач був відсутній 28 вересня 2016 року на роботі з поважних причин, а саме у зв'язку з його непрацездатністю, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність та скасування наказу підприємства № 185 тд від 01 грудня 2016 року та відповідно про зобов'язання відповідача виплатити премію за вересень 2016 року, яка була утримана відповідачем на підставі вказаного наказу

Доводи відповідача щодо працездатності позивача 28 вересня 2016 року, необґрунтованої видачі лікарем листка непрацездатності на 28 вересня 2016 року, підтвердження даних фактів актом службової перевірки підприємства 02 листопада 2016 року, є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України N 455 від 13.11.2001 року (далі Інструкція № 455), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності.

Відповідно до п. 1.4. Інструкції № 455 право видачі листків непрацездатності надається:

1.4.1. Лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров'я.

1.4.2. Лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України.

1.4.3. Лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів.

1.4.4. Фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров'я.

1.4.5. Лікуючим лікарям закладів охорони здоров'я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці.

Отже, перелік осіб (лікарів), які можуть видавати листок непрацездатності є вичерпним.

Аналіз вказаних положень свідчить про те, що факт непрацездатності працівника шляхом видачі листка непрацездатності встановлюється виключно лікарем або фельдшером, вичерпний перелік яких встановлено в Інструкції № 455.

Відповідно до положення п.1.7., п.2.1. Інструкції № 455 видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

При втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

При цьому, розділ 8 Інструкції № 455 встановлює контроль та відповідальність за порушення Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, відповідно до якого, контроль за виконанням цієї Інструкції закладами охорони здоров'я усіх відомств здійснюють у межах своєї компетенції Міністерство охорони здоров'я України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, профспілки та їх об'єднання.

За порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України (п. 8.1., 8.3. Інструкції № 455).

Відповідно до п. п. 4.1., 10. Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з втрати тимчасової працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року N 532/274/136-ос/1406, при порушенні хворим призначеного режиму вказується вид порушення (наприклад, несвоєчасна явка на прийом до лікаря; алкогольне, наркотичне, токсичне сп'яніння під час лікування; вихід на роботу без дозволу лікаря; самовільне залишення закладу охорони здоров'я; виїзд на лікування в іншому закладі охорони здоров'я без відмітки про дозвіл виїзду; відмова від направлення або несвоєчасна явка на МСЕК та ін.).

Якщо при черговому відвідуванні хворим лікаря має місце порушення режиму у вигляді несвоєчасного прибуття хворого до лікаря, то:

- у разі визнання хворого непрацездатним продовження ЛН здійснюється з дня його відвідування лікаря;

- у разі визнання хворого працездатним у графі "Стати до роботи" пишуться літерами число і місяць та здійснюється запис "з'явився працездатним". Закриття ЛН здійснюється датою, установленою лікарем, для прибуття хворого.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що неналежне виконання лікарем обов'язків по веденню документації не дає підстав для висновку, що виданий уповноваженою особою листок непрацездатності не може підтверджувати тимчасову непрацездатність працівника.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що уповноваженою особою - лікарем було встановлено непрацездатність позивача 28 вересня 2016 року та визначено, що стати до роботи останньому необхідно 29 вересня 2016 року, а відповідальність за порушення лікарем обов'язків по веденню документації покладається безпосередньо на лікаря, та не може будь-яким чином впливати на, зокрема, працівника, позивача по справі.

Неява ОСОБА_1 на роботу 28 вересня 2016 року пов'язана продовженням йому лікарем листка тимчасової непрацездатності на цей день, та визначено стати до роботи саме 29 вересня 2016 року, що і було зроблено позивачем.

Ті обставини, що в подальшому було виявлено допущені лікарем КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім.І.К.Мацука» порушення при оформленні листка непрацездатності, виданого ОСОБА_1, не може бути поставлено йому в провину, та розцінюватися як прогул його невихід на роботу 28 вересня 2016 року.

Даних про те, що ОСОБА_1 має якесь безпосереднє відношення до записів у медичній документації, впливав на їх зміст, відсутні. Перебування його під час тимчасової непрацездатності в іншому місті не може свідчити про його працездатність, а могла б лише свідчити про недотримання режиму, якщо б така заборона йому була встановлена лікарем.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, заборони позивачу вільно пересуватися, лікарем встановлено не було.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.М.Кочегарова

С.А.Попова

Повній текст постанови виготовлений 23 листопада 2018 року.

Суддя Т.Б.Ткаченко