Провадження №2/760/4480/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення позовної заяви без руху/

30 березня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суддя -

В С Т А Н О В И В :

14.12.2017 позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з зазначеним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № ML-301/815/2007 від 27 листопада 2007 року в розмірі 77 070,36 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2017 року становить 2 040 598,08 гривень (курс - 26,4770 за 1 долар США), з яких: заборгованість за тілом кредиту - 53 117, 42 доларів США, що еквівалентно 1 406 394,17 гривень; заборгованість за відсотками за користування кредитом з 23.12.2013 року по 20.11.2017 року - 23 952,94 доларів США, що еквівалентно 634 203, 91 грн. та стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 30608, 97 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.01.2018 матеріали вказаної позовної заяви передано до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.03.2018 підсудність вказаної цивільної справи визначено Солом'янському районному суду м. Києва.

22.03.2018 зазначена справа отримана Солом'янським районним судом м. Києва та в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.03.2018 передано у провадження головуючого судді Усатової І.А.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Позовна заява не відповідає вимозі ч. 4 ст. 177 ЦПК України, згідно якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позивач, при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 77 070,36 дол. США, що еквівалентно станом на 21.11.2017 2 040 598,08 грн., судового збору не сплатив.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір» позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлені вимоги в сумі 30 608,97 грн. на рахунок № 0010, Банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код банку отримувача (МФО): 820019, код класифікації доходів бюджету: 22030101, отримувач коштів: УДКСУ у Солом'янському районі м. Києві.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суддя акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: