РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку за заповітом

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 20.09.2017 року звернулась із позовом до суду, в якому просить визначити її частку власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків, вулиця Велика Данилівська (колишня Данилівська), будинок № 13, в розмірі 1/2 частини цього будинку згідно заповіту після смерті ОСОБА_2.

Позовну заяву ухвалою Київського районного суду від 25.09.2017 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2017 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду після усунення заявником виявлених недоліків у позовній заяві.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 09.11.2009 року ОСОБА_2 залишила на її імя заповіт щодо всього належного спадкодавиці майна, зокрема на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Велика Данилівська (колишня Данилівська), будинок № 13. У встановлений законом строк 26.03.2014 року ОСОБА_1 звернулася із заявою щодо вступу у спадщину після смерті ОСОБА_2 у Восьму державну нотаріальну контору м. Харкова, де була заведена спадкова справа № 237/2014. Однак, нотаріусом у правовстановлюючому документі на імя ОСОБА_2 від 1981 року, виявлено, що помилково пропущено адресу обєкту нерухомості, що стало підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин, позивач була вимушена звернутися з даним позовом до суду і просити визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2017 року задоволено клопотання позивача та витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3, майно якої було успадковано донькою ОСОБА_2

За клопотаннями відповідача розгляд справи, призначеної на 28.11.2017, 05.12.2017, 11.12.2017 років було відкладено, надано час для підготовки заперечень на позов. До суду 14.12.2017 року надійшла заява представника відповідача Харківської міської ради про розгляд справи у їх відсутності на підставі доказів позивача згідно чинного законодавства.

З 15.12.2017 року по справі, яка підлягає розгляду в загальному провадженні є обовязковим проведення підготовчого судового засідання, а тому ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.01.2018 року призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не зявився, повідомлявся про день і час його проведення належним чином, причин неявки не повідомив.

Судом встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає, клопотань про залучення до участі у справі відповідачів, третіх осіб та інших клопотань не надходило. Тому судом було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року.

В судове засідання, призначене на 12.03.2018 року, відповідач не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до вимог ст. ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у спільній сумісній власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно вимог ст. 1233-1236 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.1981 року, посвідченого в Восьмій Харківській ДНК 28.03.1975 року і зареєстрованого в реєстрі під № 1-2675, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки ОСОБА_3, померлої 03.06.1979 року, є її донька ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: м. Харків, вул. Данилівська, буд. № 13.

Спадкове майно, на яке видано вищевказане свідоцтво, складається з половини житлового будинку шлакоблочного, обкладеного цеглою, жилою площею 60,3 кв. м. з надвірними будівлями: сарай літ. «Б», льох літ. «В», вбиральні літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральня літ. «Е», льох літ. «Ж», огорожа № 1-4, що належало спадкодавиці.

Відповідно до Свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 02.12.2013 року, ОСОБА_2 померла 01.12.2013 року у м. Харків, про що 02.12.2013 року складено відповідний актовий запис № 15824 . Остання заповіла все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить їй на день смерті та на що вона мала право за законом, зокрема і половину житлового будинку в м. Харків, вул. Данилівська, буд. № 13 ОСОБА_1, що підтверджується заповітом від 09.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-1317, посвідченого державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_1 26.03.2014 року звернулась із заявою до Восьмої державної нотаріальної контори м. Харкова для вступу у спадщину після смерті ОСОБА_2 У даній конторі була заведена спадкова справа № 237/2014, на підставі чого позивачеві надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.03.2014 року № 36994325, за яким вбачається, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за номером 55904530 від 26.03.2014 року у Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі, де спадкодавцем є ОСОБА_2.

Заяви від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходили, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

За запитом нотаріуса позивачем була отримана довідка КП «Харківське бюро технічної інвентаризації» щодо приналежності спадкового будинку, його технічної характеристики, розміру площі, виготовлений технічний паспорт. Позивачем до суду були надані зазначені документи.

Так, за технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, № 13 по вул. Велика Данилівська, м. Харків, виготовленим станом на 30.10.2014 року, власником ? майна є ОСОБА_2. У Довідці КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 06.12.2014 року № 1801689 вбачається, що власниками житлового будинку з надвірними будівлями в м. Харкові по вул. Велика Данилівська, 13 станом на 31.1.22012 року згідно матеріалів інвентаризаційних справ КП «Харківське міське БТІ» є ОСОБА_2, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, видане 8-ю ХДНК від 25.11.1981 року за № 3-9185, з правом власності у розмірі ? частини зазначеного майна, та ОСОБА_4, відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 11.03.2009 року за № 530, з правом власності у розмірі ? частини зазначеного майна.

Всі зазначені вище документи дійсно підтверджують, що ОСОБА_2 є власницею спадкового майна, проте нотаріусом при правовому аналізі безпосередньо Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.1981 року, встановлено, що видано воно на житловий будинок без зазначення його адреси, тому не було прийнято органами нотаріату в якості правовстановлюючого документа, що стало підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2017 року.

На виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23.10.2017 року Харківським обласним державним нотаріальним архівом 22.11.2017 року було надано до суду засвідчені фотокопії документів, що знаходяться в спадковій справі № 563/81, заведеній Восьмою Харківською ДНК після померлої 03.06.1979 року ОСОБА_3.

За договором купівлі продажу від 02.02.1962 року, посвідченого Восьмою Харківською ДНК за реєстровим № 2-4/8 та зареєстрованого Харківським міським БТІ 10.02.1962 року за № 993, ч. 10, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 купили в рівних частинах кожний половину домоволодіння в м. Харкові по вул. Данилівській, № 13.

Після смерті ОСОБА_6 єдиною спадкоємицею ? частини житлового будинку по вул. Данилівська, № 13 у м. Харків за законом стала його дружина ОСОБА_6 П,О., що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину по закону від 28.03.1975 року за реєстровим № 1-2654.

Матеріали спадкової справи дають підстави суду вважати, що дійсно ОСОБА_2 успадкувала від ОСОБА_3 половину житлового будинку саме за адресою: м. Харків, вул. Велика Данилівська (колишня Данилівська), будинок № 13.

Отже, на момент звернення до суду позивач ОСОБА_1 правомірно претендує на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Велика Данилівська (колишня Данилівська), будинок № 13 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Відмова позивачу в нотаріальному порядку в оформленні спадщини за заповітом перешкоджають ОСОБА_1 належним чином оформити право власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що померла ОСОБА_2 правомірна набула право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Великій Данилівській (колишня назва Данилівська), буд.13, загальною площею 106,1 м.кв., житлова 70,2 м.кв., у зв*язку з чим і було проведено реєстрацію права власності за ОСОБА_2 в КП «ХМБТІ» на підставі Свідоцтва про право на спадщину, видане 8-ю ХДНК від 25.11.1981 року за № 3-9185 , а позивач в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 09.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7-131 . Інших спадкоємців судом не встановлено, порушень прав та свобод інших осіб також під час розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, дослідивши усі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 13, 82, 200, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Великій Данилівській (колишня назва Данилівська), буд.13, загальною площею 106,1 м.кв., житлова 70,2 м.кв., згідно заповіту після смерті ОСОБА_2, що померла 01 грудня 2013 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :