РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів, суд

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 25 листопада 2007 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №2486. Зменшивши позовні вимоги просить збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року в розмірі 800 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, з 25 листопада 2007 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №2486, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №148077, виданим повторно 26 липня 2018 року.

Як зазначено у позовній заяві, сторони проживають окремо з квітня 2016 року, спільного господарства не ведуть, подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, ускладнилися взаємовідносини та зникло почуття любові один до одного. Сторони вважають, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що відповідач в підготовчому судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача у повному обсязі, подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задоволити, шлюб між сторонами розірвати.

Відповідно до свідоцтва про народження серії I-ГЮ № 073997, що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 04 червня 2013 року, батьками малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі №569/14973/16-ц від 14 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 16 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За змістом норми ст. 192 СК України особа, яка отримує аліменти може звернутися з позовом про збільшення розміру аліментів у випадку, якщо погіршилося її матеріальне становище або стан її здоров'я, або поліпшилося матеріальне або сімейне становище платника аліментів, а також стан його здоров'я. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

З огляду на ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як з'ясовано в судовому засіданні, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання спільної з позивачем дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При вирішенні питання про зміну розміру аліментів суд враховує, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів з відповідача є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина, природньо, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов"язок обох батьків утримувати дитину, враховуючи, те що розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18-ти років з 01 липня 2018 року по 30 листопада 2018 року становить 1944, 00 грн.,тому суд вважає необхідним та доцільним задоволити вимогу про збільшення розміру аліментів до 1200 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства та на думку суду, є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за категорією спорів про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до вимог ст.142 ЦПК України, у зв"язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 половину понесених позивачем судових витрат по справі по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: Рівненська обл., Гощанський р-н, с.Посягва, вул.Центральна, 12, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів, задоволити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 листопада 2007 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №2486, розірвати.

Збільшити розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року в розмірі 800 грн. та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 половину понесених позивачем судових витрат по справі по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5