АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

15 травня 2018 року

м. Харків

справа № 635/257/17

провадження № 22-ц/790/1880/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.,

ОСОБА_1

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

треті особи - приватний нотаріус ХРНО ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Пілюгіної О.М. по цивільній справі № 635/257/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус ХРНО ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, третя особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус ХРНО ОСОБА_5 про стягнення грошової суми,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_7 звернувся з позовом до ОСОБА_3, після остаточного уточнення якого просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 107,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер :00:022:0020, площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, посвідчений 03 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 6, скасувати рішення № 33329964 від 03 січня 2017 року про державну реєстрацію права власності відповідача на житловий будинок і земельну ділянку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, державний реєстратор приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5

В обґрунтування зазначав, що житловий будинок за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, на праві власності належить в 1/2 частині ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності від 21 червня 1994 року, що видане Приватбюро при Мерефянській міській раді, та 1/2 частині його матері ОСОБА_9, на підставі договору дарування від 29 листопада 2005 року. Після смерті ОСОБА_9 належну їй частку за заповітом успадкував ОСОБА_8, який є також власником земельної ділянки за вказаною адресою.

02 січня 2017 року помер ОСОБА_8 Єдиним спадкоємцем за законом після його смерті є син померлого - позивач по справі.

10 січня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та дізнався, що 03 січня 2017 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 березня 2016 року, та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11. Вказаний договір укладений після смерті власника майна, тому є недійсним, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Оскільки договір купівлі-продажу є недійсним, тому рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок і земельну ділянку на підставі такого договору підлягає скасуванню.

Відповідач ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою та просив застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з позивача ОСОБА_7 грошову суму у розмірі 200 000,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що дійсно 03 січня 2017 року за договором купівлі продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, він придбав житловий будинок і земельну ділянку за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11. Грошові кошти за вказане нерухоме майно у розмірі 200 000,00 гривень, 28 грудня 2016 року він в присутності спільного знайомого ОСОБА_10, передав в руки довіреній особі ОСОБА_8 - ОСОБА_11, який гроші перерахував та передав ОСОБА_8

При складанні договору купівлі - продажу вони з ОСОБА_11 вказали, що останній одержав для свого довірителя гроші, ще до підписання цього договору. Нормами цивільного права передбачено, що у разі визнання договору купівлі-продажу недійсним, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, або відшкодувати вартість одержаного, тому у разі визнання договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року недійсним, ОСОБА_8 мав повернути отримані кошти, але оскільки він помер, обовязок повернути грошові кошти переходить до його спадкоємця - позивача по справі, тому відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Договір купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 107,7 кв. м., та земельної ділянки кадастровий номер :00:022:0020, площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, укладений між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_3, посвідчений 03 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 6 визнано недійсним.

Рішення № 33329964 від 03 січня 2017 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок загальною площею 107,7 кв. м., та земельну ділянку кадастровий номер :00:022:0020, площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, державний реєстратор приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 скасовано.

В задоволенні вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 суму судових витрат у розмірі 1280,00 грн.

Судові витрати понесені ОСОБА_3 віднесено за його рахунок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_3 та в цій частині ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, в порядку застосування наслідків недійсності правочину, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 200 000,00 грн., а також судові витрати.

Посилається на те, що він розрахувався за придбаний будинок до укладення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі, а власник будинку ОСОБА_8 отримав обумовлені кошти в повному обсязі в сумі 200 000,00 грн.

Вказує, що оскільки сторона продавця грошові кошти від покупця ОСОБА_3 отримала повністю, обовязок покупця за договором було виконано, що підтверджено змістом нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Доказів зворотного у справі немає.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що на день укладення спірного правочину, довіреність від імені ОСОБА_8 втратила чинність у звязку зі смертю довірителя, і ОСОБА_6 не мав права укладати угоду від імені померлої особи, а доказів того, що ОСОБА_6 передав грошові кошти отримані ним за договором купівлі-продажу, власнику будинку або його спадкоємцем, відсутні.

Судова колегія погоджується з такими висновками.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 помер 02 січня 2017 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 571925, що видано виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області 05 січня 2017 року, запис № 07 від 05 січня 2017 року та лікарське свідоцтво № 30-ДМ від 04 січня 2017 року про смерть № 30-ДМ ОСОБА_8

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_8 залишився його син ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про його народження, де батьком вказаний ОСОБА_8.

Позивач спадщину після смерті батька прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить лист № 247/02-14 від 15 червня 2017 року приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_12

12 березня 2016 року діючи за попередньою усною домовленістю, довіреністю, що посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 170, ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_6 представляти його інтереси та вирішувати усі питання щодо користування, розпорядження щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, довіреність видана строком на три роки і дійсна до 20 березня 2019 року.

03 січня 2017 року між ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 12 березня 2016 року та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 6, відповідно до умов якого продавець ОСОБА_8 передав, а покупець ОСОБА_3 прийняв у власність житловий будинок загальною площею 107,7 кв. м., та земельну ділянку кадастровий номер :00:022:0020, площею 0,0778, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11. Продаж за домовленістю сторін вчинено за суму 200 000,00 гривень, які ОСОБА_6 одержав для свого довірителя ОСОБА_8 від покупця ОСОБА_3 повністю, ще до підписання договору.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 10 січня 2017 року, житловий будинок та земельна ділянка за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, на праві приватної власності зареєстровані 03 січня 2017 року за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 03 січня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 6, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень індексний № 33329964 від 03 січня 2017 року, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з правилом статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЦК України, обсяг цивільної правоздатності фізичної особи включає, що фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені Цивільним Кодексом України, іншим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, при цьому частиною другою передбачено: якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Судом було вірно встановлено, що договір купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Жуковського, 11, посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, реєстр № 6, підлягає визнанню недійсним, оскільки на день укладення вказаного правочину, довіреність від імені ОСОБА_8 втратила чинність у звязку зі смертю довірителя, і ОСОБА_6 не мав права укладати угоду від імені померлої особи.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду стосовно того, що факт отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 200 000,00 гривень письмовими доказами не підтверджений, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі.

Таким чином відсутні підстави вважати, що до ОСОБА_7 як спадкоємця переходить обовязок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем у звязку з визнанням правочину недійсним.

Доводи, викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О. Бровченко

ОСОБА_1