ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Кропивницький

справа №397/353/18

№ провадження 22-ц/4809/358/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Родниківська сільська рада Олександрівського району Кіровоградської області, та Олександрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2018 року в складі головуючого - судді Пляки С.Л. за позовом ОСОБА_1 до Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області та Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання за нею права на земельну частку (пай) по КСП ім. Свердлова в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Родниківка Олександрівського району Кіровоградської області.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Могилів Курінь Олександрівського району Кіровоградської області помер її чоловік ОСОБА_2 За життя її чоловік заповіту не складав, на момент його смерті разом з ним проживала та була прописана лише вона. Тому вона, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, прийняла спадщину після померлого. Інші спадкоємці першої черги цього не зробили.

ОСОБА_2 у період з 1944 року по 1987 рік працював у СТОВ ім. Свердлова, яке 1992 року реорганізоване в КСП ім. Свердлова, на посадах різноробочого, дояра та електрика і по виходу на пенсію з членів КСП не вибував, постійно проживав в АДРЕСА_1, яке відноситься до Родниківської сільської ради.

Відтак він згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» набув право на земельну частку (пай).

Також її чоловік був членом ще одного КСП, а саме КСП «Нове Життя», розташованого на території Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. Те КСП, як з'ясувалося пізніше, не було офіційно зареєстроване.

На підтвердження його права на земельну частку (пай) йому 25.12.2000 року було видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 за підписом голови Олександрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області. Станом на день смерті її чоловіка цей документ був чинним.

Однак, коли вона почала процедуру оформлення спадщини після смерті чоловіка, виявилося, що згаданий сертифікат на право на земельну ділянку (пай) на ім'я ОСОБА_2 був анульований на підставі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.06.2003 року, яким визнано недійсним Державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП «Нове життя».

Отже, жодного чинного сертифікату на право на земельну ділянку (пай) на ім'я її чоловіка не існує, що не дозволяє оформити спадщину на земельну частку (пай).

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2018 року відмовлено у задоволенні вказаного позову.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Судом не дано належної оцінки викладеним у позові обставинам.

На думку позивача, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у померлого ОСОБА_2 за життя права на земельну частку (пай) вартістю та розмірами в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. Свердлова, а відтак і про відсутність підстав для включення цього права до спадкової маси, що залишилася після смерті чоловіка.

Олександрівська районна державна адміністрація Кіровоградської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Родниківська сільська рада Олександрівського району Кіровоградської області подала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.08.2002 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.7).

Згідно паспорта позивача (а.с.6), вбачається, що вона перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_2

Згідно довідки Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №143 від 12.02.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був прописаний в АДРЕСА_2 з 07.06.1978 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.8), за вказаною адресою також прописана його дружина ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, з 18.06.1981 року по даний час.

Родниківською сільською радою від імені ОСОБА_2 заповіт не посвідчувався.

Згідно архівної довідки №86/01-14 від 20.02.2018 року у документах архівного фонду «Колгосп ім. Свердлова Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області», у книгах обліку трудового стажу колгоспників за період з 1944 року по 1987 рік є відомості про встановлений колгоспом щорічний мінімум вихододнів, відпрацьовані вихододні та про натуральну і грошову оплату праці ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 25.12.2000 року за підписом голови Олександрівської районної державної адміністрації Ковтун О. та зареєстрованого у Книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за АДРЕСА_3 (а.с.10), на підставі рішення Олександрівської райдержадміністрації від 10.11.2000 року №657-р ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Нове життя», розміром 11,9 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

За повідомленням Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №46/02-30 від 19.02.2018 року згідно рішення Господарського суду Кіровоградської області від 26.06.2003 року визнано недійсним Державний акт на право колективної власності на землю виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Нове життя» за №2 від 03.10.2000 року та поновлено землекористування Олександрівського ВК-104 УДДВП України (а.с.11). Схема поділу земель КСП «Нове життя» не виготовлялася.

Згідно довідки Родниківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області №159 від 15.02.2018 року (а.с.12) середня частка паю на території Родниківської сільської ради складає 6,25 умовних кадастрових гектарів (ріллі).

За повідомленням відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №262/101-18 від 12.03.2018 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 6,25 умовних кадастрових по Родниківській сільській раді Олександрівського району Кіровоградської області станом на 01.01.2018 року з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 189657 грн. (а.с.13).

За повідомленням відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №671/101-18 від 17.08.2018 року сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_2 по КСП ім. Свердлова Родниківської сільської ради не виготовлявся та не реєструвався (а.с.52).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Тому спірні правовідносини щодо успадкування ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2, які виникли до 01.01.2004 року, регулюються нормами ЦК Української РСР (1963 року).

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч.2 ст.548 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК Української РСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом установлено і не спростовано доводами апеляційної скарги, що на ім'я спадкодавця сертифікатна земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП ім. Свердлова Родниківської сільської ради не виготовлявся та не реєструвався.

З наданих позивачем доказів не вбачається, що ОСОБА_2 був членом КСП ім. Свердлова і відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про невідкладні заходи щодо розпаювання земель, переданих у колективну власність» мав право при розпаюванні земель колективної власності вказаного КСП на земельну частку (пай).

Доказів належності такого права ОСОБА_2 на час смерті не надано, тому позивач безпідставно вважає, що успадкувала право на оформлення права на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП ім. Свердлова Родниківської сільської ради, яке не належало померлому і не може входити до складу спадщини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи позивача щодо можливих дій спадкодавця, направлених на одержання сертифіката на земельну частку (пай) у колективній власності на землю КСП ім. Свердлова, замість отриманого ним сертифіката на земельну частку (пай) у КСП «Нове життя», грунтуються на припущеннях, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, які знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко