КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/6734/17 Головуючий у І інстанції Піхур О.В.
Провадження № 22-ц/824/1652/18 Доповідач у ІІ інст. Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Коваленко О.В. на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року у справі за заявою Державної іпотечної установи, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заміну сторони у виконавчому провадженні,

УСТАНОВИВ:

рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 98 643,48 грн., а також 986,43 грн. судового збору.

У червні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Державної іпотечної установи про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Свою заяву заявник обґрунтовував тим, що 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір відступлення прав вимог №17/4-В.

Відповідно до умов п. 1.1 вказаного Договору сторони уклали його з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідного Договору застави майнових прав №17/4-З від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобов'язання Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (ДІУ) набуває права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього договору.

Згідно Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, ОСОБА_3 є боржником за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року та одночасно виступає майновим поручителем за основним зобов'язанням згідно Договору іпотеки №б/н від 27.11.2008 року, поручителем боржника є ОСОБА_4 згідно договору поруки №52-08-иП/02-С-ГБ-П від 27.11.2008 року.

Договір про відступлення прав вимоги №17/4-Ввід 11.02.2015 року набрав чинності 17 вересня 2015 року, коли Правлінням Національного банку України № 612 віднесено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку.

Таким чином, ДІУ стала Новим кредитором за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року, у зв'язку з чим, посилаючись на положення ст. 442 ЦПК України, заявник просив суд ухвалити рішення про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні №49155436 щодо солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року задоволено заяву Державної іпотечної установи, замінено стягувача у виконавчому провадженні ВП № 49155436 з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» () на Державну іпотечну установу () по цивільній справі № 761/6734/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернувся АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі в.о. уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Коваленко О.В.

В обґрунтування скарги зазначає, що Державна іпотечна установа в порушення норм процесуального права ввела суд в оману щодо фактичних обставин справи, надавши недостовірні докази, не в повному обсязі, приховавши інші докази, які мають значення для вирішення справи, в результаті чого суд був позбавлений можливості повно , об'єктивно та всебічно встановити обставини справи. Так, ДІУ не повідомила суд про той факт, що Господарським судом м. Києва від 25.12.2015 року у справі №910/21864/15 затверджено Мирову угоду між державною іпотечною установою та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_5

Згідно вказаної Мирової угоди сторони дійшли згоди про те, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнає та підтверджує свою заборгованість перед ДІУ в розмірі 187 864 220,55 грн. Погашення боргу здійснюється шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - майнові права за договорами, які виникли з Договору застави майнових прав №17/4-3, укладеного в якості забезпечення за Кредитним договором та Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015р.

Скаржник вважає, що виконання умов Мирової угоди безпосередньо впливає на реалізацію прав АТ «Банк «Фінанси та Кредит», як стягувача за кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року. Тому просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу про заміну сторони у виконавчому провадженні та відмовити ДІУ у задоволенні відповідної заяви.

В порядку ст. 360 ЦПК України, Державна іпотечна установа направила на адресу Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, залишивши ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Інші учасники справи будучи належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом при розгляді справи було встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 98643, 48 грн., а також 986,43 грн. судового збору.

Вказане рішення набрало законної сили та 28 жовтня 2015 року Шевченківським РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП №49155436 відносно ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається також, що 11.02.2015 року між Державною іпотечною установою та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» було укладено Договір відступлення прав вимог №17/4-В.

Відповідно до умов п. 1.1 вказаного Договору сторони уклали його з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідного Договору застави майнових прав №17/4-З від 11.02.2015 року, що укладений з метою забезпечення виконання зобов'язання Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що первісний кредитор (Банк) відступає, а Новий кредитор (ДІУ) набуває права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаних у додатках до цього договору.

Згідно Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, ОСОБА_3 є боржником за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року та одночасно виступає майновим поручителем за основним зобов'язанням згідно Договору іпотеки №б/н від 27.11.2008 року поручителем боржника є ОСОБА_4 згідно договору поруки №52-08-иП/02-С-ГБ-П від 27.11.2008 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору, пункт 1.2 Договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення Первісного кредитора до категорії неплатоспроможних або на наступний календарний день після наставання сукупності обставин, визначених п. 2.1.1 Договору, та однієї з обставин, визначеної п. 2.1.2 цього Договору або 2.1.3 цього Договору або 2.1.4 цього Договору.

Встановлено, що Договір про відступлення прав вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року набрав чинності 17 вересня 2015 року, коли рішенням Правління Національного банку України № 612 віднесено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних, а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву виходив з доведеності заявником обставин щодо правонаступництва ним прав вимоги за Кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою скаржник вказував на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги рішення Господарського суду м. Києва від 25.12.2015 року у справі №910/21864/15, яким затверджено Мирову угоду між Державною іпотечною установою (Позивач) та «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_5, що діє на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2015р. №230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку» (відповідач).

Згідно вказаної мирової угоди сторони дійшли згоди наступне:

1. Відповідач визнає та підтверджує свою заборгованість перед Позивачем за Кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015 (далі - Кредитний договір), стягнення якої є предметом позовних у справі № 910/21864/15 та яка становить 187 864 220,55 (сто вісімдесят сім мільйонів сот шістдесят чотири тисячі двісті двадцять гривень) 55 коп., з яких: 155 285 654,67 грн. - заборгованість за основним боргом, 6 444 141,95 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пеня, нарахована на суму заборгованості за кредитом та на суму заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 24 847 396,44 грн., 3% річних нарахованих на суму заборгованості за кредитом та на суму заборгованості за процентами за користування кредитом, що становить 1 270 027,49 грн., штраф - 17 000,00 грн. Розмір судового збору у даній справі становить 73 080 грн. Сума боргу підтверджується актом звіряння розміру заборгованості станом на 18.09.2015р. В силу вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», подальше нарахування процентів т а штрафних санкцій позивачем не здійснюється з моменту введення Тимчасової адміністрації в Банку.

2. Погашення вказаного в п.1 цієї Мирової угоди боргу здійснюється шляхом звернення стягнення на предмет застави, а саме - майнові права за договорами, (далі - «Майнові права»), які виникли з Договору застави майнових прав № 17/4-3, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованим в реєстрі за № 615 (далі Договір застави»), укладеного в якості забезпечення за Кредитним договором та Договору луплення права вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 616, укладеному між тими ж Сторонами з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права вимоги Ріалі - «Договір відступлення»).

3. До моменту затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та у випадку отримання платежів на виконання договорів зазначених у додатках до Договору відступлення, Позивач та Відповідач довились вести реєстри таких отриманих платежів.

4. Кожного першого числа відповідного місяця, починаючи із 01 січня 2016 року, Сторони домовились здійснювати звіряння платежів зазначених у п. З цієї Мирової угоди, які відбулись за поточний місяць. Окрім того, кожна із Сторін спору зобов'язана надавати іншій Стороні реєстр таких платежів на першу вимогу іншої сторони у строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання відповідної вимоги однієї з Сторін цієї Мирової угоди. В разі необхідності Відповідач за домовленістю з Позивачем може частково передавати оригінали договорів та інших необхідних документів щодо позичальників за кредитними договорами зазначеними у додатках до Договору відступлення.

5. Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня опублікування відомостей про відкликання ліцензії та ліквідацію Відповідача, Позивач має право заявити Фонду (або особі якій фонд делегував повноваження на складення реєстру кредиторів) про свої вимоги до Позивача у розмірі, що дорівнює загальній сумі заборгованості Відповідача, зазначеній у п. 1 цієї Мирової угоди (включаючи судовий збір).

6. Сума вимог Позивача до Відповідача, визначена на підставі п.5 цієї Мирової угоди, включається до реєстру акцептованих вимог кредиторів Відповідача, відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

7. Сторони погодились, що права вимоги за договорами зазначеними у додатках до Договору відступлення підлягають оцінці суб'єктом оціночної діяльності, який буде залучений Фондом для визначення їх загальної вартості на підставі приписів ст. 50 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та інших нормативно-правових актів. Позивач зобов'язується надавати всю необхідну інформацію для проведення незалежної оцінки суб'єктом оціночної діяльності предмету застави та предмету Договору про відступлення права вимоги, що входить складуліквідаційної маси.

8. Разом із проведенням оцінки зазначеної у п. 7 цієї Мирової угоди Сторони укладають остаточний акт звіряння заборгованості, яким також визначають загальну суму платежів на виконання договорів зазначених у додатках до Договору відступлення, що були здійснені на банківські рахунки Позивача та Відповідача в період з 18.09.2015р. (включно) по дату такого звіряння. При цьому, при складанні такого акту Позивач зменшує заборгованість Відповідача перед ним на суму отриманих таких платежів за зазначений вище період, а Відповідач, в строк, зазначений в даному акті, зобов'язаний перерахувати на банківський рахунок Позивача, визначений у Кредитному договорі, загальну суму платежів на виконання договорів зазначених у додатках до Договору відступлення, отриманих Відповідачем та відображену в акті, зазначеному у цьому пункті Мирової угоди.

9. Під час укладення акту, визначеного у п. 8 цієї Мирової угоди, Сторони домовилися провести переговори щодо можливих шляхів погашення пені, зазначеної у п.1 Мирової угоди, про що буде зазначено в акті, укладеному на підставі п. 8 Мирової угоди.

10. У випадку коли оціночна вартість прав вимоги, визначена на підставі п. 7 цієї Мирової угоди, буде становити більше ніж сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором, визначеної в акті на підставі п.8 цієї Мирової угоди, Сторони, не пізніше 10 (десяти) робочих днів і здійснення зменшення вимог на підставі п.9 цієї Мирової угоди, складають реєстр в якому сторони погоджують перелік кредитних договорів та договорів забезпечення права вимоги нові права) щодо яких будуть вноситись зміни до Договору відступлення в порядку, встановленому п. 12 цієї Мирової угоди.

11. У реєстр, зазначений в п. 10 цієї Мирової угоди у першу чергу включаються права вимоги за кредитними договорами прострочення виконання грошових зобов'язань за якими становить більш ніж 90 днів станом на день здійснення оцінки зазначеної у п.7 цієї Мирової угоди. При цьому, загальна кількість таких вимог (із простроченням виконання грошових зобов'язань більш ніж 90 днів станом на день здійснення оцінки) не має перевищувати 50% від загальної кількості прав вимоги щодо яких будуть вноситись зміни до Договору відступлення в порядку, встановленому п. 12 цієї Мирової угоди.

12. Після складення реєстру зазначеного у п. 11 цієї Мирової угоди, Сторони укладають зміни (додаткову угоду/додатки) до Договору відступлення права вимоги, за якими уточнюють відступлені права вимоги за договорами наведеними у вищенаведеному реєстрі. Позивач також забезпечує проведення всіх необхідних дій по зняттю обтяжень та внесення змін у відповідні реєстри (в разі, якщо такі зміни здійснювалися).

На думку скаржника, оскільки умови зазначеної Мирової угоди сторонами не виконані, заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні на Державну іпотечну установу є передчасною, так як на разі невідомо, які саме права вимоги за кредитними договорами передадуться ДІУ, і які кредитні договори будуть виключені із переліку заставлених,та залишені у віданні Банку.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін ( відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та норм ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки у зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6 - 1355/10, провадження № 61 -12076 св 18.

Доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема відповідно до Додатку № 1 до Договору відступленням прав вимоги №17/4-В від. 11.02.2015 року, підтверджується перехід права вимоги за кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до Державної іпотечної установи.

Укладення між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ДІУ Мирової угоди від 25.12.2015 року не впливає на правовідносини сторін, що виникли на підставі Договору про відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 року, зокрема правонаступництва ДІУ щодо вимог за кредитним договором №52-08-Ип/02-С-ГБ від 27.11.2008 року.

Крім того, слід окремо зазначити, що згідно з положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був завчасно повідомлений про розгляд заяви ДІУ про заміну сторони у виконавчому провадженні у суді першої інстанції, однак, не направив свого представника для участі у розгляді справи, будь-яких письмових заперечень щодо доводів, викладених у заяві, суду першої інстанції не подавав.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених в апеляційній скарзі нема.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2018 року.

Суддя- доповідач ТаргонійД.О.

Судді Журба С.О.

ПриходькоК.П.