Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 334/6814/16Головуючий у 1-й інстанції Колесник С.Г.
Пр. № 22-ц/778/1356/18Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року про залишення позову позивача без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 56300,00 грн. за розпискою.

В обґрунтування позову зазначав, що 21.03.2014 року відповідач ОСОБА_3 уклала з позивачем договір займу, відповідно до якого взяла в борг 56300,00 грн. та зобовязувалася повернути зазначену суму 21.07.2014 року. Проте, відповідач не виконала свої зобовязання та борг до теперішнього часу не повернула.Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2016 року (а.с. 6) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року (а.с. 15) позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 22) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду судом першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне від 05 лютого 2018 року провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 26), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 28).

Відповідач ОСОБА_3 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (а.с. 34-35).

З 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши у судовому засіданні 15 березня 2018 року доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, у тому числі:

- позивача ОСОБА_2, який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що його прізвище російською мовою звучить «Беловоденко», а українською «Біловоденко», в його позові в частині зазначення його адреси міститься описка, а саме: зазначено неправильно № будинку «25-а» замість правильного «25», однак в розписці позичальника, яка додавалась ним до позову було зазначено правильну його адресу, суд першої інстанції на це уваги не звернув, він подавав до суду першої інстанції в один день два позови з такою опискою, один вже розглядається за участю того самого відповідача та чоловіка останньої, а в цій справі - він повістки та копію ухвали про залишення його позову у цій справі від суду першої інстанції не отримував, копію оскаржуємої ухвали отримав лише, коли ознайомився із матеріалами цієї справи у січні 2018 року, він в своєму позові також зазначав № його телефону, але ніхто із суду йому не телефонував, просив долучити до матеріалів цієї справи копію його паспорту з відміткою про реєстрацію його місця проживання саме: м. Запоріжжя вул. Чумаченко, б. 25 кв. 84,

- відповідача ОСОБА_3, яка у тому числі на запитання апеляційного суду зазначала, що вона не повідомляла суду першої інстанції у цій справі про правильну адресу позивача, оскільки, її про це ніхто не питав, їй було невідоме про те, що суд першої інстанції надсилав судові повістки позивачу за адресою, де він не живе,

перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовну заяву позивача у цій справі, керувався ст. ст.7, 10, 11-1, 27, 74, 79, 207, 293 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, та виходив із того, що в судові засідання, призначені на 26.01.2017 року та 03.04.2017 року, позивач не зявлявся за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; на адресу суду повернулись конверти з поштовою відміткою: «за зазначеною адресою не проживає»; справа знаходиться в провадженні суду тривалий час; за таких обставин, суд вбачав в діях позивача зловживання процесуальними правами та порушення вимог ч.3 ст.27 ЦПК України, відповідно до якої особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у цій справі з урахуванням вимог цивільного процесуального закону, чинного на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі (03 квітня 2017 року).

Так, дійсно, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, суд першої інстанції мав право залишити заяву без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Дійсно, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_2, як позивач, не подавав у цій справі заяви про розгляд справи за його відсутності.

Проте, матеріали цієї справи не містять належних, допустимих доказів того, що ОСОБА_2, як позивач, був належним чином повідомлений судом першої інстанції про судові засідання у цій справі на 26.01.2017 року та 03.04.2017 року, оскільки конверти із судовими повістками на імя позивача дійсно повернулись на адресу суду першої інстанції (а.с.8 та 13) з відмітками поштового відділення «за зазначеною адресою не проживає».

Проте,висновки суду першої інстанції про те, що позивач при цьому зловживав своїми правами, ґрунтуються на припущеннях та спростовуються матеріалами цієї справи. Хоча в силу вимог ст. 60 ч. 4 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Пояснення скаржника ОСОБА_2, як похилої особи ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині того, що він допустив описку в його позові у цій справі в частині його адреси, а саме: № будинку не спростовуються матеріалами цієї справи.

Оскільки, матеріали цієї справи дійсно містять правильну адресу позивача ОСОБА_2, зокрема а.с. 3 розписка позичальника, яка містить правильну адресу позивача, як позикодавця,: м. Запоріжжя вул. Чумаченко б. 25 кв. 84.

Вбачається, що суд першої інстанції просто не вжив всіх необхідних та можливих заходів для зясування правильної адреси позивача ОСОБА_2 та повідомлення останнього на судові засідання 26.01.2017 року та 03.04.2017 року, зокрема: не викликав останнього за допомогою інших засобі звязку, зокрема за тел. 96-36-39, який був зазначений в позові позивача у цій справі (а.с. 2), не робив запиту до адресно-довідкового бюро з метою зясування зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання позивача, не зясував адреси позивача у відповідача, не дослідив матеріали цієї справи, зокрема наявну у матеріалах цієї справи розписку позичальника, яка містила правильну адресу позивача, тощо.

Хоча в силу вимог ст. 74 ч. 6 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року особи, які беруть участь у справі, … можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів звязку…

А за змістом ст. 74 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Проте, суд першої інстанції взагалі не встановлював зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання чи місця перебування позивача ОСОБА_2 у цій справі, яким є м. Запоріжжя вул. Чумаченко б. 25 кв.84 (копія паспорту позивача а.с. 36-38, надана позивачем апеляційному суду може бути прийнята апеляційним судом до уваги як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги позивача).

Судові повістки судом першої інстанції на судові засідання 26.01.2017 року та 03.04.2017 року (а.с. 8 та 13) надсилались позивачу за адресою: м. Запоріжжя вул. Чумаченко б. 25 А кв. 84, яка не є зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання чи місцем перебування позивача ОСОБА_2

А тому, не можна вважати, що при вищевикладених обставинах судові повістки були вручені ОСОБА_2 на вищезазначені судові засідання належним чином.

В силу вимог ст. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

При вищевикладених обставинах, доводи позивача ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, в силу вимог ст. 379 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також встановлено, що позивачем ОСОБА_2 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 352,40 грн. (а.с. 21).

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

Керуючись ст. ст. 27, 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року включно, ст.ст. 12, 141, 247, 367, 369 ч. 2, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року у цій справі скасувати.

Направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови у цій справі апеляційним судом складено 16 березня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_4ОСОБА_5