Ухвала

Іменем України

15 листопада 2018 року

місто Київ

справа № 185/10215/17

провадження № 61-46754ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року у складі судді Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» (далі - КП «Павлоградтеплоенерго») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 19 183, 87 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь КП «Павлоградтеплоенерго» суму боргу за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 200 року до 01 вересня 2013 року у розмірі 19 183, 87 грн.

Не погодившись із рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, ОСОБА_4 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, разом із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, оскільки посилання заявника на тяжкий матеріальний стан не підтверджені належними доказами, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції залишено без руху, у зв'язку із не сплатою заявником судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400, 00 грн.

На виконання вимог ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_4 повторно подала клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв'язку з невиконанням вимог ухвали та несплатою судового збору.

Ухвала апеляційного суду обґрунтовувалась тим, що наведенні у клопотанні доводи та приєднанні до апеляційної скарги матеріали не можуть слугувати достатньою підставою для звільнення заявника від сплати судового збору. Клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» апеляційний суд визнав безпідставним, та зазначив, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, просить скасувати зазначене судове рішення, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтовувалась тим, що заявником на виконання вимог ухвали апеляційної інстанції надано належні докази, які підтверджують скрутне матеріальне становище. Крім того зазначає, що вона звільняється від сплати судового збору на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

За правилом частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

Такий висновок суд зробив з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України «Про судовий збір».

Згідно підпункту 6 пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(в редакцій, чинній на момент подання апеляційної скарги) за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до зазначеної норми закону, судом апеляційної інстанції було встановлено розмір судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 400, 00 грн.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакцій чинній на момент подання апеляційної скарги) передбачено, що суд, за умов встановлених законом, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 81 Цивільного процесуального кодексу України, повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Наведеною нормою передбачено право суду, а не його обов'язок щодо звільнення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 Цивільного процесуального кодексу України покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд, враховуючи, що споживачі звільнені від сплати судового збору лише у разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, що відповідає змісту статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», встановивши, що наведені у клопотанні про звільнення від сплати судового збору доводи заявника не дають підстав для його задоволення, та оскільки ОСОБА_4 зазначені недоліки в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року не усунула, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2018 року за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик