Дата документу 23.11.2018
Cправа № 320/4754/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді - Колодіної Л.В.,
за участі секретаря: Арифової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,
Позивач, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_2, звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить: розірвати договір довічного утримання, укладений 22 листопада 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим №1-4942; застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути ОСОБА_1 12/25 частину житлового будинку №145 по вулиці Сопіна в м. Мелітополі Запорізької області, визнавши за нею право власності на вказану частину житлового будинку.
Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням суду від 02 грудня 1993 року було вирішено визначити порядок користування земельною ділянкою, яка обслуговує будинок № 145 по вул. Сопіна в м. Мелітополі виділивши позивачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 240 кв. м., відповідачу ОСОБА_7 - земельну ділянку площею 461 кв. м.
Сторони у судове засідання не зявилися.
Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні, яке відбулося 28.09.2018, позовні вимоги підтримала в повному обсязі на їх задоволенні наполягала. Зазначила, що позивач є людиною похилого віку, їй важко за станом здоровя бути присутньою у судових засіданнях, відповідач у судове засідання не зявляється, будучи повідомленою про час та місце слухання справи, а тому у разі її повторної неявки у наступне судове засідання вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, за її та позивача відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила.
Суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міського суду Запорізької області від 02 грудня 1993 року, яке набрало законної сили 14 грудня 1993 року, визначений порядок користування земельною ділянкою, яка обслуговує будинок № 145 по вул. Сопіна в м. Мелітополі, виділивши: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 земельну ділянку площею 240 кв.м. На схемі плану до 1 варіанту висновку технічної експертизи від 17.09.93 р. визначений червоним кольором. ОСОБА_10 земельну ділянку площею 461 кв.м. На схемі плану до 1 варіанту висновку технічної експертизи визначений зеленим кольором. В загальному користуванні сторін залишити подвіря площею 190 кв.м. /а.с.5/.
Так, судом встановлено, що позивач є інвалідом І групи, та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0276796, виданою 23 червня 2014 року /а.с.4/.
22 листопада 1995 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Мелітопольської нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за № 1-4942, відповідно до п. 1 умов якого, ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_3 належні їй 12/25 частин житлового будинку в м. Мелітополі по вул. Сопіна, 145. Вказана частина будинку розташована на земельній ділянці 600 кв.м. /а.с.7/.
Згідно ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Аналіз юридичної природи договору довічного утримання вказує на те, що змістом зобовязань набувача у такому договорі є систематичне матеріальне забезпечення відчужувача, при цьому в натурі у вигляді житла, харчування, догляду та необхідної допомоги.
Відповідно до п. 3 вищевказаного договору, ОСОБА_3 зобовязується повність та довічно утримувати ОСОБА_1 забезпечуючи її харчуванням, одягом, доглядом, допомогою та зберігаючи в її безкоштовному довічному проживанні вказану частину будинку.
Пунктом 5 договору довічного утримання передбачено, що він може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання однією із сторін - у судовому порядку.
Відповідно до п. 1 ч.1ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за вимогою відчужувателя, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.
Під час підготовчого судового засідання, яке відбулося 30 серпня 2018 року представником позивача було заявлено про намір розірвати договір довічного утримання, укладений 22.11.1995, з підстав невиконання його умов.
За змістом ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане.
Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, за встановлених судом обставин, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач неналежно виконує зобовязання, взяті на себе за договором довічного утримання, а тому суд вважає за необхідне розірвати договір довічного утримання та застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути ОСОБА_1 12/25 частину житлового будинку №145 по вулиці Сопіна в м. Мелітополі Запорізької області, визнавши за нею право власності на вказану частину житлового будинку.
Таким чином, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позивач, як інвалід 1-ї групи звільнений від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5 17-18, 77-81, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст.ст.744, 755, 756 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити повністю.
Розірвати договір довічного утримання, укладений 22 листопада 1995 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим №1-4942.
Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 12/25 частин житлового будинку №145 по вулиці Сопіна в м.Мелітополі Запорізької області, визнавши за нею право власності на вказану частину житлового будинку.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя: Л.В. Колодіна