Ухвала

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 671/790/15-ц

провадження № 61-19329св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Городоцька місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області у складі судді Намистюка В. П. від 26 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Ярмолюка О. І., Федорової Н. О., від 16 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_4 про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 29 грудня 2005 року між Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_4, а саме до пункту 9 договору, посилаючись на те, що орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір встановлюється у договорі. Разом із тим, нормативна грошова оцінка вказаної в договорі оренди земельної ділянки не проведена, а тому вважав, що до вищевказаного договору оренди, а саме до пункту 9 підлягають внесенню зміни шляхом встановлення річної орендної плати у розмірі 10 802,85 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області 25 серпня 2015 року, позов прокурора задоволено.

Внесено зміни до договору оренди землі, укладеного 29 грудня 2005 року між Волочиською районною державною адміністрацією та ОСОБА_4, зареєстрованого у Волочиському районному відділі Хмельницької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 29 грудня 2005 року за № 02, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі на рахунок місцевого бюджету Порохнянської сільської ради в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та становить 10 802,85 грн у рік. Грошова плата вноситься щомісячно в рівних частках до місцевого бюджету Порохнянської сільської ради Волочиського району на рахунок № 0083, код одержувача 37993406 ГУДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, код платежу 18010900 (орендна плата за землю з фізичних осіб)».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області 25 серпня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У січні 2016 року Городоцька місцева прокуратура подала до суду заяву про зміну предмета позову, в якій, посилаючись на невідповідність розміру орендної плати, що є істотною умовою договору, просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 12,5256 га, укладений 29 грудня 2005 року між Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_4, та витребувати у відповідача вказану земельну ділянку.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року позов Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між Волочиською районною державною адміністрацією Хмельницької області та ОСОБА_4, зареєстрований у Волочиському районному відділі Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 29 грудня 2005 року за № 02, та витребувано вказану земельну ділянку у ОСОБА_4

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що на момент укладення договору оренди землі не була проведена нормативна грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки, що є істотною умовою договору. Такі обставини є підставою для визнання оспорюваного правочину недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для визнання договору оренди землі недійсним та витребування спірної земельної ділянки у відповідача, оскільки на момент укладення оспорюваного договору оренди землі не була проведена нормативна грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки.

Відсутність такої оцінки підтверджено листами відділу Держземагенства у Волочиському районі Хмельницькій області від 08 липня 2014 року (а. с. 12 т. 1) та від 23 жовтня 2014 року (а. с. 12 (зворот) т. 1), які були направлені на адресу відповідача і особисто ним отримані, в яких відповідачу пропонувалось укласти додаткову угоду про зміну орендної плати та замовити виготовлення технічної документації із нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки. Строк позовної давності прокурором не пропущено.

У лютому 2017 року ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, дійшовши висновку про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не була проведена, не надали належної правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме довідках управління земельних ресурсів у Волочиському районі Хмельницької області від 05 серпня 2008 року та від 07 червня 2016 року.

Крім того, суди не врахували, що Держземагенство у Волочиському районі Хмельницької області не є стороною договору оренди землі, а Волочиська районна державна адміністрація Хмельницької області як сторона договору не зверталась до нього з пропозицією внести зміни щодо розміру орендної плати. При цьому саме на позивача покладено обов'язок надання нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також суди не врахували, що оспорюваний договір укладений у 2005 році, а позов пред'явлений до суду у 2015 році, тобто із пропуском строку позовної давності. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що строк позовної давності позивачами не пропущено, належним чином не мотивований.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції та зупинено виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного провадження.

У червні 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подало заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 357/9328/15 за позовом Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства Київської області та Київської обласної державної адміністрації до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, Управління Держгеокадастру в Білоцерківському районі Київської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення земельних ділянок.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вирішив відступити від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 08 червня 2016 року у справі № 6-3089цс16, на яку посилався апеляційний суд при розгляді справи, яка переглядається. При цьому колегія суддів, обґрунтовуючи необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, посилалася на наявність протилежних за змістом правових висновків, викладених у її постановах. При цьому фактичні обставини справ, предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, застосовані норми права у постановах Верховного Суду України і Великої Палати Верховного Суду є тотожними й аналогічними. Вони стосуються: 1) порядку обчислення позовної давності у земельних спорах, де позивачем є прокурор, незалежно від того, чи прокурор пред'явив позов в інтересах держави, чи прокурор позиціонує себе позивачем; 2) чи враховується при цьому дата проведення прокурорської перевірки та чи не є це штучним збільшенням позовної давності.

Вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржувані рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом

10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у вказаній справі (№ 671/790/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/9328/15.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 671/790/15-ц за позовом Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним, витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 357/9328/15.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк