Справа № 141/509/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.М.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку та на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом, без участі сторін,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку та на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 08.03.2010 року померла баба позивача ОСОБА_3, яка залишила заповіт на імя позивача. Заповіт не змінено і не скасовано. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України немає.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно яке складається з ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лелеки Луки, 5 (колишня Радянська, 3), в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7891 га, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 022691 від 12.12.2002 року.

Нотаріально оформити прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю не вірно зазначено кадастровий номер, що не відповідає витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, крім того, не визначено частки житлового будинку, який належав як членам колгоспного двору станом на 15.04.1991 року, та свідоцтво про право особистої власності видано лише одному члену колгоспного двору. Просить суд визнати за ним право власності на ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лелеки Луки, 5 (колишня Радянська, 3), с. Прибережне Оратівського району Вінницької області та право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7891 га, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ВН № 022691 від 12.12.2002 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.03.2010 року. Справу просить розглянути без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5 із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 169951 від 09.03.2010 року ОСОБА_3 померла 08.03.2010 року в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-АМ № 277599 від 25.11.1976 року ОСОБА_6 народився 06.07.1927 року в с. Заруддя Іллінецького району Вінницької області.

ОСОБА_5 із свідоцтвом про одруження серії ЯУ № 198245 від 28.10.1955 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одружились 15.01.1946 року. Після одруження прізвище дружини змінено на ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯИ № 987729 року ОСОБА_9 народилася 10.10.1955 року в с. Прибережна Оратівського району Вінницької області, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_7, «мати» ОСОБА_10.

ОСОБА_5 з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 7, сформованого 05.04.2018 року, ОСОБА_2 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, 08.07.1980 року за номером актового запису 11 складено актовий запис про шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 Лукінічною. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_11.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 382858 шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Лукінічною розірвано 11.01.1989 року. Прізвище після розірвання шлюбу дружині присвоєно ОСОБА_12.

ОСОБА_5 із свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 363789 від 13.02.1989 року ОСОБА_13 та ОСОБА_12 Лукінічна одружились 13.02.1989 року. Після одруження прізвище дружини змінено на ОСОБА_13.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 495843 року ОСОБА_1 народився 12.12.1988 року в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_13, «мати» ОСОБА_14 Лукінічна.

ОСОБА_5 із заповітом від 03.06.2009 року посвідченого секретарем Зарудянської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_15 та зареєстровано в реєстрі за № 14, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, що буде належати їй на день смерті де б воно не знаходились і з чого б воно не складалось, а також все те, на що матиме право за законом.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ВН № 022691 від 12.12.2002 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7891 га, кадастровий номер :03:000:0183, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 018 від 10.04.2018 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7891 га, кадастровий номер :02:002:0090, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

19.04.2018 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 5 по вул. Л.Лелеки в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

ОСОБА_5 свідоцтва на право особистої власності № 418 від 20.03.1986 року виданого виконкомом ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів, житловий будинок по вул. Радянська, 3 в м. Оратів належить колгоспному двору головою якого є ОСОБА_7.

ОСОБА_5 свідоцтва про смерть (повторного) серії І-АМ № 403332 від 05.04.2018 року ОСОБА_7 помер 05.01.1989 року в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до витягу з рішення № 30 від 30.03.2018 року про присвоєння та зміну адреси виданого ОСОБА_2 селищною радою Оратівського району Вінницької області, вирішено змінити адресу житловому будинку і земельні ділянки, які належали ОСОБА_7 з вулиці Радянська, 3 на вулицю ОСОБА_7, 5 в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до довідки № 351 від 06.04.2018 року виданої виконкомом ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, в записах в погосподарській книзі том 15 за 1991-1995 роки станом на 15.04.1991 року в с. Прибережне по вул. Радянська, 3 (теперішня ОСОБА_7, 5) членами колгоспного двору являлися: ОСОБА_3; ОСОБА_14; ОСОБА_16; ОСОБА_1.

Відповідно до довідки № 352 від 06.04.2018 року виданої виконкомом ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, в записах в погосподарській книзі № 14 виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Вінницької області, особовий рахунок № 42 померлий ОСОБА_7, який народився 04.12.1913 року в с. Заруддя Оратівського району Вінницької області і на день смерті 05.01.1989 року був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1( колишня Радянська, 3) Оратівського району Вінницької області. На день смерті спадкодавця 05.01.1989 року ОСОБА_7 за вказаною адресою були зареєстровані і спільно проживали з спадкодавцем слідуючі особи: дружина ОСОБА_3, померла 08.03.2010 року; дочка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2; внука ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3; внук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки № 353 від 06.04.2018 року виданої виконкомом ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, в записах в погосподарській книзі № 1 виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Вінницької області, особовий рахунок № 45 померла ОСОБА_3, яка народилася 06.07.1927 року в с. Заруддя Оратівського району Вінницької області і на день смерті 08.03.2010 року була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня Радянська, 3) Оратівського району Вінницької області. На день смерті спадкодавця 08.03.2010 року ОСОБА_3 за вказаною адресою були зареєстровані і спільно проживали з спадкодавцем слідуючі особи: дочка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2; внука ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3; внук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4; правнучка ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Як вбачається з договору оренди землі № 12 від 04.02.2010 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ФГ «Лада-Марія», в оренду орендарю передана земельна ділянка площею 5,7891 га, нормативна грошова оцінка якої складає 47 467 грн.

Відповідно до ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР (в ред. 1963 р.), та п.1.4. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2004 року, який набрав чинності 01.01.2004 року застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності, а до відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2004 року застосовується законодавство чинне на час виникнення правовідносин, тобто Цивільний Кодекс УРСР (в ред. 1963 р.).

Відповідно ст. 120 Цивільного Кодексу України (в ред. 1963 р.), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на ј частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лелеки Луки (колишня Радянська), 5 с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

ОСОБА_5 зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності.

ОСОБА_5 зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просив судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування.

На підставі ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1235 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76,81, 206, 258, 259, 263- 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку та на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7891 га, кадастровий номер :02:002:0090, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 022691 від 12.12.2002 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.03.2010 року в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на ј частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Лелеки Луки, 5 (колишня Радянська, 3) в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.03.2010 року в с. Прибережне Оратівського району Вінницької області.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 354, 355 ЦПК України та відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

СУДДЯ О.І. Лисак