Справа № 161/3933/18
Провадження № 2/161/3303/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

за участю секретаря - Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на грошові кошти, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на грошові кошти.

Свій позов обґрунтовує тим, що взимку 2002 року вона познайомилась з ОСОБА_3 та в подальшому у них склалися гарні стосунки, вони покохали один одного та з початку 2004 року почали разом проживати однією сім'єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет.

Вказує, що з 2007 року вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 і також вели спільне господарство та мали спільний бюджет, а 23.01.2009 року вони обвінчалися у Свято-Троїцькому кафедральному соборі м. Луцька.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Зазначає, що ту обставину, що вона та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю як чоловік і жінка без шлюбу з початку 2004 року по 11 вересня 2012 року, а з липня 2007 року по 11 вересня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1, не визнає та оспорює її мати - відповідач у справі, із-за чого у них виникають суперечки.

Крім того, вказує, що відповідач в травні 2012 року надала їй кошти в розмірі 10000,00 грн. з умовою використання цих коштів тільки при одруженні. Але оскільки ОСОБА_3 помер, то вимагає їх повернути.

Разом з тим, вона вважає, що одруження між нею та ОСОБА_3 не відбулося від обставин, які не залежали від її волі, то кошти в сумі 10000,00 грн. є її власністю.

У зв'язку з чим, просить встановити юридичний факт, що вона та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з початку 2004 року по 11 вересня 2012 року, а з липня 2007 року по 11 вересня 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право на 10000,00 грн. отриманих від ОСОБА_2

В судове засідання позивач та її представник не з'явились. Разом з тим, представник позивача подав суду заяву про слухання справи у відсутності позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач також в судове засідання не з'явилась, однак подала суду відзив на позовну заяву, у якому визнає позовні вимоги та просить справу слухати у її відсутності.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Виходячи з наведених норм, кожна людина має право на сімейне життя, при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення їхньої сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

І хоча проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім'єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов'язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов'язків подружжя.

А тому, у взаємовідносинах позивача із померлим, слід дослідити характерні риси притаманні подружжю, а саме їх взаємні права та обов'язки, обов'язки батьків і дітей, побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, їх спільного проживання та пов'язання їх спільним побутом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт її спільного проживання разом з померлим як чоловіка та дружини. Ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, які б беззаперечно свідчити про їх спільне проживання, ведення господарства, спільний побут та наявність взаємних прав та обов'язків, що є характеризуючими ознаками сім'ї у зазначений позивачем період.

На підтвердження того, що позивач проживала разом із померлим однією сім'єю вона надала копію свідоцтво про вінчання від 23.01.2009 року (а. с. ), однак даний документ не може бути тим беззаперечним доказом підтвердження відносин, які виникли між сторонами, оскільки він належним чином не завірений.

Також, копія акту №8 про порушення правил проживання у багатоквартирному будинку від 24.07.2007 року, копія договору №67-05/3 від 05.07.2007 року, як підтвердження факту проживання позивача з відповідачем з липня 2007 року по 11 вересня 2012 року однією сім'єю за адресою АДРЕСА_1, суд не може визнати допустимими доказами, оскільки вони не містять інформацію про ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, виконання взаємних прав та обов'язків.

Крім того, суд також не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки вони теж належним чином не завірені та містять посилання, з яких неможливо встановити факт родинних відносин у вказаний позивачем період.

Інших доказів, які підтверджують заявлені позивачем вимоги суду не представлено.

При цьому, позивачем не зазначено причину для встановлення факту проживання однією сім'єю, а тому в цій частині позов до задоволення не підлягає.

Також не підлягає до задоволення вимога позивача про визнання за нею права власності на грошові кошти.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

За правилами з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про передачу коштів ОСОБА_2 - ОСОБА_1

А тому, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. ст. 8, 11, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 293, 315 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на грошові кошти - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк

Повний текст рішення складений 20.11.2018 року.