справа №619/147/18
провадження №2/619/418/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі: головуючого-судді -Жорняк О.М.

за участю секретаря судового засідання -Коротченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: 40024, АДРЕСА_1 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в Дергачівський районний суд Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири №1, що знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Пересічне, буд. № 73, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлої 23 березня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його бабусі ОСОБА_3, на праві власності, належить в цілому 3-х кімнатна квартира, що розташована за адресою: с. Пересічне, вул. Берегова (колишня вул. Чапаєва) №73, кв.1 Дергачівський район, Харківська область.

Правовстановлюючими документами на дану квартиру є свідоцтво про право власності, видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 за реєстром №140 на 1/2 частину.

На іншу 1/2 частину було їй видане свідоцтво про право на спадщину, видане державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_4 та зареєстровано за реєстровим №1-1371 від 13.06.2004 року.

23.03.2017 року ОСОБА_3 - померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищевказану квартиру, що розташована за адресою: с. Пересічне, вул. Берегова (колишня вул. Чапаєва) №73, кв.1 Дергачівського району, Харківської області.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 були - її донька ОСОБА_2, відповідач та він її онук - ОСОБА_1, згідно ст. 1266 ЦК України за правом представлення ОСОБА_5, тобто сина ОСОБА_3, який помер 06.04.2001 року.

Після смерті його бабусі спадщину він прийняв шляхом подання заяви до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 в передбачений законом строк.

Нотаріус йому відмовила в оформленні спадщини від 24.11.2017 року за №925/02-14, посилаючись на те, що не надано оригінал правовстановлюючого документу на імя померлої ОСОБА_3 на 1/2 частину спадкової квартири, що є предметом спадщини, а саме свідоцтва про право власності видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 року за реєстром №140. В БТІ також відсутній дублікат даного правовстановлюючого документу, оскільки він не видавався.

За вирішенням даного питання, оформлення 2/3 частини вищевказаної квартири в порядку спадкування, нотаріус запропонувала йому звернутися до суду.

20.11.2017 року між ним ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадкового майна. Згідно даного договору за ним має бути оформлено 2/3 спадкової квартири та земельна ділянка №70/2, а за відповідачкою ОСОБА_2 має бути оформлено 1/3 спадкової квартири та дві земельні ділянки №70 та №70/1. Даний договір оснований на Законі, а саме ст. 1267 ч. З ЦК України.

Право власності на земельні ділянки вони вже оформили і вони не є предметом розгляду даної судової справи.

У звязку з відмовою нотаріуса оформити право власності, він змушений звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 05 лютого 2018 року провадження по справі було відкрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечувала.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справиАДРЕСА_2 в будинку № 73 смт Пересічне Дергачівського району Харківської області належить на праві власності ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30 червня 2004 року державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_4 та зареєстровано у реєстрі за № І-1371.

ОСОБА_3 померла 23 березня 2017 року, згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ № 578262, виданого виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 24 березня 2017 року, за актовим записом № 37.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкового майна квартири № 1в будинку № 73 смт Пересічне Дергачівського району Харківської області.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є її донька відповідач по справі ОСОБА_2 та внук позивач по справі ОСОБА_1.

Син померлої та батько позивача ОСОБА_5 помер 06 квітня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 288039, виданого Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 26.

Інших спадкоємців по справі немає.

20.11.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, згідно якого за позивачем має бути оформлено 2/3 спадкової квартири та земельна ділянка №70/2, а за відповідачем ОСОБА_2 має бути оформлено 1/3 спадкової квартири та дві земельні ділянки №70 та №70/1.

Відповідно до ч.3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач ОСОБА_1 зразу після смерті бабусі спадщину прийняв шляхом подання заяви до нотаріуса в передбачений законом строк.

Листом від 24.11.2017 за №925/02-14 приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не наданий оригінал правовстановлюючого документу на імя померлої ОСОБА_3 на 1/2 частину спадкової квартири, що є предметом спадщини, а саме свідоцтва про право власності видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 31.01.1996 року за реєстром №140. В БТІ також відсутній дублікат даного правовстановлюючого документу, оскільки він не видавався.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 82, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 2/3 частини 3-х кімнатної квартири №1, що розташована за адресою: вул. Берегова буд. №73, смт Пересічне Дергачівського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлої 23 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Жорняк