Справа № 559/126/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

05 травня 2018 року місто Дубно Рівненської області

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

секретаря судового засідання Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1, з 23 листопада 1991 року до 25 липня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, ОСОБА_2. Під час подружнього життя у них народилося троє дітей. На даний час двоє старших дочок є повнолітні, тільки син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім.

У 2007 року мати дітей, ОСОБА_2, виїхала на заробітки до Італії і припинила приймати участь у їх вихованні та утриманні.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23 серпня 2012 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на його користь на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 у розмірі по 1000 грн., але не менше 30% прожиткового віку для дитини відповідного віку, на кожного щомісячно, починаючи з 30 травня 2012 року і до досягнення ними повноліття.

З часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів у нього істотно змінилось матеріальне становище. Стягнення аліментів, на даний час, продовжується лише на ОСОБА_3, який є ще неповнолітнім. Син підріс і збільшишся його вікові потреби. У порівняні із 2012 роком в Україні значно зросли ціни на продукти харчування, одяг, шкільні товари, збільшились тарифи на оплату житлово-комунальних послуг, а також значно збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_2 всі ці роки працює і проживає в Італії, періодично приїздить додому. З її слів, розмір її щомісячного доходу складає 1000 євро, що по курсу НБУ станом на 20 січня 2018 року становить 35 340 грн. Протягом усього цього часу вона як не приймала, так і не приймає участі у вихованні нашого сина, а аліменти, які вона сплачує в розмірі 1000 грн. є фактично мізерними по відношенню до отримуваних нею доходів (менше 3% від доходу).

/

Розмір його заробітної плати не дозволяє самостійно на належному рівні забезпечити усіх необхідним дитину для прожиття і розвитку, одягом, продуктами харчування, оплатити комунальні послуги, тощо. Виїхати за кордон на заробітки теж не може, бо повинен доглядати та виховувати неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років становить: із 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2024 грн. Визначений розмір є життєво необхідним для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Таким чином, аліменти у розмірі 1000 грн., які сплачує мати на утримання дитини, не можуть задовольнити найнеобхідніші та елементарні потреби сина на сьогоднішній день та є тим мінімальним розміром, який обов'язковий для сплати навіть непрацюючими батьками. Витрати, які несе на забезпечення його усім необхідним для життя і розвитку значно перевищують розмір аліментів, які сплачуються ОСОБА_2, а тому, вони мають бути збільшені до 3000 грн. на місяць.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за, рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Положення ч.2 ст. 182 СК України передбачають, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в зал судового засіданні не з'явилась, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, з 23 листопада 1991 року до 25 липня 2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою, ОСОБА_2 (а.с.9, 10, 11). Під час подружнього життя у сторін народилася троє дітей, на даний час двоє старших дочок є повнолітні, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є неповнолітнім (а.с.12).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 23 серпня 2012 року з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на його користь на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 у розмірі по 1000 грн., але не менше 30% прожиткового віку для дитини відповідного віку, на кожного щомісячно, починаючи з 30 травня 2012 року і до досягнення ними повноліття (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за, рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При вирішенні даного спору суд враховує те, що із часу постановлення судового рішення Дубенського міськрайонного суду від 23.08.2012 року про стягнення з відповідача аліментів, збільшився законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який на даний момент не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшився вік дитини, у зв'язку із чим збільшилися й витрати на її утримання: на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині, а тому розмір сплачуваних відповідачем ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1000 гривень, суд вважає таким, що не може належно забезпечити повноцінне проживання та належний розвиток дитини. Отже, з метою якнайкращого забезпечення рівня проживання дитини, наявні всі підстави для збільшення розміру аліментів.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 січня 2018 року 1860 гривень.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 930 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, що слід стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд враховує наступне.

Утримувати неповнолітніх дітей є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері дитини. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум, що часто не є достатнім для належного забезпечення дитини шкільного віку всім необхідним. Разом з тим, позивачем не доведено, що заробітки відповідача дозволятимуть сплачувати аліменти в значно більшому розмірі, ніж передбаченому ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи наведене, суд вважає позов задоволити частково та збільшити розмір сплачуваних відповідачем аліментів на користь позивача на утримання сина до 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року, ст. ст. 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1) про збільшення розміру аліментів- задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23.08.2012.

Збільшити розмір аліментів призначений рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 23 серпня 2012 року та стягувати із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) на на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності даного рішення і до досягнення дитиною повноліття;

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Визнати таким, що не підлягає виконанню з дня набрання цим рішенням чинності виконавчий лист № 1705/1634/2012 виданий Дубенським міськрайонним судом Рівненської області, щодо стягнення щомісячно аліментів з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11.05.2018.

Суддя: