Справа №295/642/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з Давиденко Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3

до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), третя особа: ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4), Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (юридична адреса: 10014, м. Житомир, м-н. ім. С. П. Корольова, 4/2)

про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в січні 2018 року звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_5, посилаючись на те, що останній не проживає в ній без поважних причин з 2001 року, відповідач взагалі не цікавиться спірним житлом, будь-яких обов'язків по утриманню житла не несе.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 49, 54, 55), причини неявки не повідомив.

Третя особа - ОСОБА_4 також не з'явився, про час, дату та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи - Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради також не з'явилися, до суду направили заяву про розгляд справи в їх відсутності.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників справи, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України та ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України.

Позовна заява у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником 62/100 ідеальних частни квартири АДРЕСА_6 згідно свідоцтва про право на спадщину, яке зареєстроване в Спадковому реєстрі 19.12.2017 року за номером: 61766769, право приватної власності згідно якого зареєстрване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.12.2017 року за № 24034637. (а.с. 7-12).

Згідно довідки КП «ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований ОСОБА_3 та ОСОБА_4(а.с. 15).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та зняття з місця реєстрації місця проживання особи належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.

Відповідач по справі у вказаній квартирі не проживає з 2001 року.Факт непроживання відповідача в спірній квартирі з цього часу стверджується актами КП «ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради від 16.01.2018 року, що приймається як достовірний доказ. (а.с.16).

Доказів в судовому засіданні про наявність відповідачу перешкод в користуванні житлом не надано.

Передбачених законом випадків збереження за ним права користування квартирою не встановлено.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, усунувши із судового розгляду все, що не має значення для вирішення справи по суті, дослідивши докази в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України,ст. ст. 4, 12, 81, 89, 206, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_7 шляхом визнання ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1), таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_7.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Н.Ф.Слюсарчук