Ухвала

6 березня 2018 року
м. Київ

справа № 243/10982/15-ц
провадження № 61-9317 зпв 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

головуючого Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),
суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В.

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

13 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 1 лютого 2015 року з вини механіка-водія військової частини польова пошта В-273І Новоград-Волинський молодшого сержанта ОСОБА_2 , який не впорався з керуванням бойової машини піхоти БМП-2, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП). Внаслідок цієї ДТП він та його дружина з дочкою отримали тілесні ушкодження, а належний йому на праві власності автомобіль марки «NISSAN ALMERA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав значні механічні пошкодження. Кримінальне провадження за частиною першою статті 415 Кримінального кодексу України було закрито у зв`язку відсутністю в діях водія складу кримінального правопорушення. Враховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 182 824 грн 77 коп. у рахунок відшкодування вартості ремонту пошкодженого автомобіля та 50 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Міністерства оборони України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 182 824 грн 77 коп. на відшкодування майнової шкоди, 30 тис. грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 12 462 грн 64 коп. судових витрат і зобов`язано Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 225 287 грн 41 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року апеляційні скарги Міністерства оборони України та прокуратури Донецької області задоволено. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачами у справі визначені Міністерство оборони України та Державна казначейська служба України, однак володільцем джерела підвищеної небезпеки БМП-2 є військова частина польова пошта НОМЕР_2 , яка відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) повинна нести відповідальність з відшкодування шкоди, спричиненої позивачу внаслідок порушення Правил дорожнього руху військовослужбовцем вказаної військової частини, що має статус юридичної особи.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року залишено без змін.

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального Кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судових рішень (далі ЦПК України 2004 року), підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції статті 1187 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Суди по різному визначали володільця військового майна (Міністерство оборони України та/або військова частина), якого зобов`язували відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки.

На підтвердження вказаних підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_1 посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2011 року у справі № 6-3562 св 11, колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2012 року у справі № 5-164 к 12, постанову Вищого господарського суду від 5 травня 2014 року у справі № 922/951/13-г, в яких, на його думку, неоднаково застосована зазначена норма матеріального права.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 5 грудня 2017 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі ЦПК України), заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12 січня 2018 року вказану заяву разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду справу призначено до розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 360-2 ЦПК України 2004 року у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення, якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 оскаржує судові рішення у даній справі з підстав неоднакового застосування норми матеріального права судами касаційної інстанції різної юрисдикції (цивільної, кримінальної та господарської) і посилається на судові рішення цих судів, заява згідно з правилами, що діяли на час її подання, повинна розглядатися на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України. Тому справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись підпунктами 1 і 2 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, статтею 360-2 ЦПК України 2004 року, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

справу № 243/10982/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби України, третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди разом із заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
С. О. Погрібний
О. В. Ступак