Справа № 135/1409/17
Провадження № 2/135/14/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_2, на обґрунтування якого повідомила, що відповідно до рішення Ладижинського міського суду від 24.05.2012 року відповідач позбавлений батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зобовязаний сплачувати їй, як опікуну, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 усіх видів заробітку. Зазначає, що їй не вистачає аліментів навіть на придбання самих необхідних продуктів харчування та одягу, з часу ухвалення рішення її матеріальне становище суттєво погіршилося, у звязку з чим просила, з урахуванням змінених позовних вимог, змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 всіх виді доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивачка до суду не зявилася, однак подала до суду заяву, у якій змінені позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, а розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що у нього відсутня можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, аніж він сплачує на даний момент.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено,що відповідно до рішення Ладижинського міського суду від 24.05.2012 року відповідач ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 та зобовязаний сплачувати позивачці ОСОБА_3 як опікуну, аліменти на утримання дитини, у розмірі 1/4 усіх видів заробітку. Матеріальне становище відповідачки з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів суттєво погіршилося. Стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини позивачці не вистачає, що порушує права дитини; відповідач є особою працездатного віку, працює, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачці аліменти для утримання неповнолітньої дитини, у розмірі, встановленому Законом.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо та необхідно змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони суперечать вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, адже позивачка просить змінити мінімальну межу аліментів, яка не може бути меншою від 50 %, замість раніше існуючої мінімальної межі в 30%.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640, 00грн. судового збору.

На підставі ст. 10-13, 81, 133, 141, 258, 263-265, 267, 274-279, 430 ЦПК України, керуючись ст. ст. 180-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються за рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.05.2012 року у справі № 211/626/12.

Відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.05.2012 року у справі № 211/626/12.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повний текст судового рішення виготовлений 12.03.2018 року.

Суддя