РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18997/17

пр. № 2/759/3173/18

23 квітня 2018 року м.Київ Святошинський районний суд м. Києва: у складі головуючого судді Миколаєць І.Ю., при секретарі: Шелудько В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 (03134, АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (08136, АДРЕСА_2), третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області (51400, Дніпропетровська область м. Павлоград, вул. Дніпровська, 338) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що 21.04.2008 р., її чоловік ОСОБА_3, уклав кредитний договір № 050-2008-1253 з ПАТ ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», згідно якого він отримав грошові кошти для придбання квартири АДРЕСА_1. Цього ж дня було укладено договір іпотеки нерухомого майна. 17.11.2015 р., Павлоградським міським судом Дніпропетровської області, задоволено позовні вимоги банку про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 29.07.2016 р., державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, було винесено постанову про арешт всього майна боржника ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 р., боржник помер. 21.10.2016 р., позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за померлим. Позивач, як спадкоємиця, після померлого чоловіка, звернулась до банку із пропозицією про погашення боргу. 07.03.2017 року, отримала відповідь, за якими банк погодив умови погашення заборгованості. 18.04.2017 р. державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, та як стверджував позивач виконавче провадження є на даний час завершеним. Проте, згідно інформаційного запиту з ДРРПНМ та РПВНМ, Державного реєстру іпотек, ЄРЗВОНМ, здійсненого приватним нотаріусом КМНО Антроповим О.Ю, державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області не було знято арешту з майна. У зв'язку з чим приватним нотаріусом КМНО Антроповим О.Ю. було повідомлено позивача про затримання видачі свідоцтва про спадщину до моменту зняття арешту із спадкового майна. Що і змусило позивача звернутися за захистом свого порушено права. На підставі наведеного позивач просила позовні вимоги, задовольнити.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін). Запропоновано відповідачу подати відзив на позов, позивачу роз'яснено право на подання відповіді на відзив, відповідачу право на заперечення, та третій особі право надати пояснення.

20.04.2018 року від відповідача на адресу суду надійшла заява в якій вказано, що позивач не має боргів перед відповідачем, виконавче провадження є закритим, та з вимогами позивача відповідач погоджується.

На момент розгляду справи до суду від третьої особи не надходило пояснень.

Суд, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відсутність правових підстав для о задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Підстави зняття арешту державним виконавцем передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

21.04.2008 р. ОСОБА_3 уклав кредитний договір № 050-2008-1253 з ПАТ ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 9-11).

21.04.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

21.04.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки нерухомого майна(квартири) (а.с. 16-17).

21.03.2017 року між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Арма Факторинг» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 16/17, відповідно до умов якого ПАТ «Універсал Банк» відступив на користь ТОВ «Арма Факторинг» своє право вимоги по заборгованості за договором № 050-2008-1253 від 21.04.2018 р. (а.с.18-19, 20).

21.03.2017 року між ТОВ «Арма Факторинг» та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Арма Факторинг» відступив на користь ОСОБА_2 своє право вимоги по заборгованості за договором № 050-2008-1253 від 21.04.2018 р., сума заборгованості становить 38887,65 швейцарських франків (а.с. 21-22,23).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, 13.08.2014 року ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_1, яка змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер (а.с. 27).

Як вбачається з листа ОСОБА_1, яка звернулась07.03.2017 року до ПАТ «Універсал Банк» банку із пропозицією про погашення боргу. 07.03.2017 року, отримала відповідь, за якими банк погодив умови погашення заборгованості (а.с.28).

Будь-яких доказів, що позивач виконала умови погодження погашення заборгованості суду не надано. Навпаки, надані суду докази підтверджують, що умови погодження погашення заборгованості не були виконані позивачем.

Як встановлено судом, на виконанні у Павлоградському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, знаходилось виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Павлоградським міським судом Дніпропетровської області від 14.12.2015 р. про стягнення з ОСОБА_3, заборгованість на користь ПАТ «Універсал Банк».

Постановою від 18.04.2017 року, виконавчий лист було повернуто стягувачу, на підставі ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання до 18.04.2020 року (а.с. 29).

Згідно інформаційного запиту з ДРРПНМ та РПВНМ, Державного реєстру іпотек, ЄРЗВОНМ, здійсненого приватним нотаріусом КМНО Антроповим О.Ю. від 09.12.2017 р., постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 28.07.2016 року, винесеною державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 Зокрема, як вбачається з даної довідки, арешт, було накладено на квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 30-31). Будь-яких доказів, що накладено арешт на спірну квартиру суду не надано.

21.10.2016 р., позивач звернулась до приватного нотаріуса КМНО Антропова О.Ю, з заявою про прийняття спадщини, щодо майна померлого чоловіка (а.с. 32).

Листом від 09.12.2017 р. № 264/02-14 приватний нотаріус КМНО Антропов О.Ю, повідомив ОСОБА_1, про затримання видачі свідоцтва про спадщину до моменту зняття арешту із спадкового майна накладеного на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 28.07.2016 року, винесеною державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, згідно якої було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3

Будь-яких належних та допустимих доказів про те, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно закрито, позивачем суду не надано. Постанова про повернення виконавчого листа не свідчить про завершення виконавчого провадження.

Згідно норм ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, на основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 2,. 13, 89, 74, 76, 79, 80, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про зняття арешту з нерухомого майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Повний текс рішення складено 23.04.2018 року.

Суддя І.Ю.Миколаєць