Справа №621/2794/17
РІШЕННЯ

іменем України

15 березня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді- Шахової В.В.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою в якій просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком №13 по вул. Садовій в с. Таранівка, Зміївського району Харківської області.

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 зазначила, що вона є власником будинку №13 по вул. Садовій в с. Таранівка, Зміївського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2006 року. Відповідач ОСОБА_3 її колишній чоловік, та з 2009 року року не мешкає за місцем своєї реєстрації. На підставі викладеного, враховуючи, що реєстрація відповідача ОСОБА_3 створює перешкоди для вільного володіння та розпорядження власним майном ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 9 Розділу VIII Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Просила стягнути з відповідача на свою користь половину понесених нею витрат за сплату судового збору при поданні позову до суду в розмірі 320 грн. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягала.

Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягав.

У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.07.2006 року КП Зміївське БТІ, власником будинку №13 по вул. Садовій с. Таранівка, Зміївського району Харківської області є позивач. (а.с. 4)

З копії свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ №027955 від 04.05.2006 року та копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії 1-ВЛ №100270 від 26.01.2010 року вбачається, що сторони перебували в шлюбі, який на даний час розірвано. (а.с. 6)

З копії довідки Таранівського сільського голови ОСОБА_4 від 04.12.2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 7)

Копією акту обстеження, складеного депутатом Таранівської сільської ради ОСОБА_5 за участю свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 05.12.2017 року підтверджується факт не проживання відповідача ОСОБА_3 за місцем своєї реєстрації. (а.с. 8)

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

У зв'язку з тим, що в будинку позивача зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, позивач, як власник, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України, позивач, як власник майна має право безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.

У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунути перешкоди у здійсненні позивачем права власності та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

З урахуванням визнання позову відповідачем, керуючись положенням ч. ч. 4, 5 ст. 206 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову, зазначивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Враховуючи, що відповідач є сторонньою особою власника будинку ОСОБА_2, визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачі з 2009 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування цим приміщенням.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З відповідача на користь позивача належить стягнути 320 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 81, 141, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 (адреса: 63450, Харківська область, Зміївський район с. Таранівка, вул. Садова, буд. №13, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4, місце реєстрації: 63450, Харківська область, Зміївський район с. Таранівка, вул. Садова, буд. №13) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4, місце реєстрації: 63450, Харківська область, Зміївський район с. Таранівка, вул. Садова, буд. №13) таким, що втратив право користування житловим будинком №13 по вул. Садовій в с. Таранівка, Зміївського району Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4, місце реєстрації: 63450, Харківська область, Зміївський район с. Таранівка, вул. Садова, буд. №13) на користь ОСОБА_2 (адреса: 63450, Харківська область, Зміївський район с. Таранівка, вул. Садова, буд. №13, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2) 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15.03.2018 року.

Головуючий: