Справа № 640/4057/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання попереднього договору купівлі-продажу удаваним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати попередній договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4, укладений 03.12.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правочином удаваним, таким, що прикриває договір купівлі-продажу.

Посилається на те, що 03.12.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено попередній договір, яким ОСОБА_6 зобовязався передати у власність за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 нежитлову будівлю літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4. За умовами вказаного договору ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_6 прийняв грошові кошти в сумі 1560000 грн., що на момент укладення договору за середнім курсом продажу дол. США еквівалентно сумі 60 000 дол. США. Посилається на те, що йому відомо, що ОСОБА_6 отримав повну суму вартості нежитлової будівлі "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, б. 4. У звязку з чим, ОСОБА_6 виконав всі істотні умови договору купівлі-продажу, передав обєкт продажу, ключі, документи, письмово надав дозвіл на користування та реконструкцію будівлі, ці дії підтверджують, що воля ОСОБА_6 була направлена на передачу нежитлової будівлі у власність ОСОБА_5, і що він вчинив всі дії щодо фактичного передання майна з усіма правами, які належать власнику, а ОСОБА_5, в свою чергу, прийняла це майно, вступила в право володіння та користування нежитловою будівлею літ."А-4", розпочала ремонтно-будівельні роботи. Завезла свої речі. Посилається на те, що перебуває з ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі, у звязку з чим, вказана нежитлова будівля, яка придбана за спільні кошти, є спільною сумісною власністю, в якій йому належить частина.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року за заявою позивача вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження нежитлової будівлі "А"-4, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.09.2017 року задоволено заяву представника відповідача ОСОБА_6 про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.10.2017 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі в справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_8 та прийнятті його позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі в справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_9 та прийнятті її позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2018 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про витребування доказів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Пояснила, що ОСОБА_5 придбала в ОСОБА_6 вказану будівлю та розрахувалась з ним за неї у повному обсязі, що підтверджується власноруч написаною розпискою ОСОБА_6 В свою чергу, ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 ключі та документи на цю будівлю. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконали всі умови договору купівлі-продажу. Зазначає, що вказана будівля може бути використана виключно в господарській діяльності, тому ОСОБА_5 прийняла рішення оформити перехід права власності створивши ТОВ, та передавши вказану нежитлову будівлю в статутний фонд ТОВ. 03.12.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мали змоги оформити всі необхідні документи тому підписали попередній договір згідно п. 3 якого визначили дату остаточного переходу права власності 03.04.2017 р.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на те, що позивач повинен довести, що за удаваним договором сторони свідомо, з певною метою, документально оформили попередній договір, але, насправді, між ними існують інші правовідносини. Розписка, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, не є належним доказом по справі, адже з її змісту не можливо встановити дійсне волевиявлення сторін при її складанні. Вказана розписка складена лише на підтвердження отримання грошової суми. Позивачем не доведено спрямованості волі сторін при укладення попереднього договору від 03.12.2016 р. на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, та настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені попереднім договором від 03.11.2016 р. Вартість будівлі значно вища ніж та, що визначена за договором.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до умов попереднього договору від 03.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2775, пункту 1, ОСОБА_6 зобовязався передати у власність за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 нежитлову будівлю літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4, державна реєстрація права власності на яку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена державним реєстратором, приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_10 25 серпня 2016 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, номер запису про право власності 16149937.

Абзацом 2 п. 1 договору визначено, що сума продажу будівлі літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4, має складати 3120000 (три мільйони сто двадцять тисяч) грн., що на момент укладення цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Харкова є еквівалентом суми 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США.

Відповідно п. 2 вказаного договору, на підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_6 отримав, грошові кошти в розмірі 1560000 (один мільйон пятсот шістдесят тисяч) гривень, що на момент укладення цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Харкова є еквівалентом суми 60000 (шістдесят тисяч) доларів США. Гроші, що вказані в цьому пункті, одержані ОСОБА_6 до підписання цього договору.

Відповідно до розписки від 03.12.2016 року ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти за продаж нежитлового приміщення літ. А-4, загальною площею 1707,4 кв.м., по вул. Чернишевська, 4, в м. Харкові, в повному обсязі. Зазначено про те, що претензій не має.

З копії паспорта ОСОБА_5 вбачається, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, який зареєстровано 01.06.1996 р. Московським відділом ЗАГСу м. Харкова.

Приписами ст. 235 ЦК України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Що стосується вартості спірної будівлі, яка на думку представників відповідача значно занижена, то суд, оцінюючи такі доводи, виходить з наступного.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору.

Частинами 1, 2, 3 ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 623 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Абз. 2 п. 1 договору визначено ціну договору в розмірі 3120000 (три мільйони сто двадцять тисяч) грн., що на момент укладення цього договору за середнім курсом продажу доларів США приватним особам комерційними банками міста Харкова є еквівалентом суми 120000 (сто двадцять тисяч) доларів США, тобто сторони визначили в договорі суму продажу вказаної будівлі самостійно.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 р. За удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків.

В ході судового розгляду судом встановлено, що дійсна воля сторін при укладення попереднього договору була спрямована на виникнення у сторін прав та обовязків продавця та покупця.

Зі змісту попереднього договору від 03.12.2016 року, розписки від 03.12.2016 року вбачається, що грошові кошти були передані за продаж нежитлового приміщення літ. А-4, загальною площею 1707,4 кв.м., по вул. Чернишевська, 4, в м. Харкові, та отримані ОСОБА_6

Недоліки розписки, на які вказує представник відповідача, не свідчать про її недійсність. Факт власноручного написання ОСОБА_6 вказаної розписки в судовому засіданні не оспорювався.

Таким чином, укладений між сторонами 03.12.2016 року попередній договір вчинений з метою приховання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4.

Враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 202, 203, 235, 638 ЦК України, ст.ст. 12, 45, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати попередній договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "А-4", яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 4, укладений 03.12.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правочином удаваним, таким, що прикриває договір купівлі-продажу.

Стягнути на користь ОСОБА_4 в рівних частках з ОСОБА_5, ОСОБА_6 судовий збір в розмірі 640,00 грн. по 320 /триста двадцять/ грн. 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_4, адреса: м. Харків, вул. Гідропаркова, 23.

Відповідач: ОСОБА_5, іпн НОМЕР_1, адреса: м. Харків,

вул. Гідропаркова, 23.

Відповідач: ОСОБА_6, іпн НОМЕР_2, адреса: Херсонська обл., Білозерський р-н, смт. Білозерка, вул. Робітнича, 27.

Третя особа: ОСОБА_7, адреса: м. Харків, вул. Харківських Дивізій, 11/2.

Повний текст рішення складено 01 червня 2018 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко