Справа № 316/2646/15-ц
Провадження № 2-п/316/16/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2018 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі

головуючого судді: Куценка М.О.

за участі секретаря: Нестеровій Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Енергодар Запорізької області заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05.02.2016 року у справі № 316/2646/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, позовні вимоги позивача були задоволені у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду, в обґрунтування якої зазначив, що в матеріалах справи відсутні дані, щодо повідомлення відповідача про судове засідання у встановленому законом порядку, а також відсутні докази щодо виклику його через оголошення в газеті або за допомогою телеграми. Представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на ст.280 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) вважає, що при ухваленні заочного рішення не були дотриманні вимоги даної статті. Просить заочне рішення суду від 05.02.2016 року скасувати.

В судове засідання сторони не зявились, надали письмову заяви про розгляд справи без їхньої участі (а.с.49,66), що відповідно до положень ч.1 ст.287 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Проте, відповідач ОСОБА_1 не надав жодних належних та достовірних доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання, зазначивши, що не отримував повісток, а також не викликався через оголошення в газеті та телеграмою, посилаючись при цьому на норми ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Проте, заочне рішення суду було ухвалено 05.02.2016 року та на той час діяв ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року, та виклик відповідача здійснювався саме в порядку норм, діючого на той момент Кодексу.

Так відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (в редакції 18.03.2004 року), судова повістка разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до матеріалів справи, зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача є: АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.21).

Відповідачу за адресою його місця реєстрації направлялися судові повістки та інші документи, проте поштові відправлення поверталися до суду з відповідною відміткою пошти про невручення (а.с.26,29).

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (в редакції 18.03.2004 року), уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України (в редакції 18.03.2004 року),у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, станом на час ухвалення заочного рішення 05.02.2016 рік, судом дотримано вимоги щодо виклику у судове засіданні осіб, в тому числі відповідача по справі, так само як і були наявні всі умови проведення заочного розгляду справи, які на той час регулювалися ЦПК України в редакції 18.03.2004 року. При цьому, посилання представника відповідача на ст..128 діючого ЦПК Українив редакції від 15.12.2017 року, як на підтвердження підстави неналежного повідомлення відповідача про дати судових засідань, які відбулися у 2016 році, є безпідставними.

Також судом було дотримано вимоги ст..227 ЦПК України (в редакції 18.03.2004 року), та відповідачу в той же день направлена копія заочного рішення за адресою його місця реєстрації, проте до суду повернувся поштовий конверт в відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.36).

Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та на підставі яких заочне рішення підлягає скасуванню, тобто обґрунтування відповідача зводиться до незгоди з прийнятим рішенням та неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи та неотримання ним заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що підстави для скасування заочного рішення відсутні, а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.287, 288, 354 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Куценко