Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3379/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суду Закарпатської області в складі: головуючого судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2-З.А., ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що 16.06.2010 року помер батько позивача ОСОБА_1, який заповіт не залишив. Спадкоємцем першої черги крім позивача є ОСОБА_2-З.А., мати позивача та дружина померлого спадкодавця, а також ОСОБА_3, сестра позивача та донька померлого спадкодавця. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: Виноградівський район, с.Ботар, вул.Головна, 14. За прийняттям спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу, однак державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Оригінал правовстановлюючого документа загублений, тому позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадковий будинок в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явилися, однак представником позивача подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2-З.А. та ОСОБА_3 будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з'явилися, однак подали через канцелярію суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їхню відсутність.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори будучи повідомленою про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не зявилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.06.2010 року помер батько позивача ОСОБА_1, який заповіт не залишив.

Наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується повторним свідоцтвом про народження позивача серії 1-ФМ №168005 від 10.12.2003 року.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Виноградівський район, с.Ботар, вул.Головна, 14, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17.07.2001 року, виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №419 від 16.07.2001 року.

На момент смерті батько позивача ОСОБА_1 проживав за цією ж адресою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Неветленфолівської сільської ради від 16.08.2018 р. №912/02-30.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є його син, позивач по справі ОСОБА_1, а також відповідачі по справі - ОСОБА_2-З.А., мати позивача та дружина померлого спадкодавця, ОСОБА_3, сестра позивача та донька померлого спадкодавця, які не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачем, що стверджується заявами відповідачів поданими до суду 26.11.2018 року.

Суд констатує, що позивач після смерті свого батька відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця проживав з ним в спадковому будинку, а також фактично проживає за місцем відкриття спадщини та здійснює догляд за своєю матір'ю, що підтверджується довідками виконавчого комітету Неветленфолівської сільської ради від 16.08.2018 р. №910/02-30 та УСЗН Виноградівської районної державної адміністрації від 27.08.2018 р. №521.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв'язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті батька позивач звернувся до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу.

Разом з тим листом державного нотаріуса ОСОБА_5 від 18.09.2018 р. №349/01-6 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Оригінал правовстановлюючого документа на будинок втрачено. У речах та документації, що залишилися по смерті спадкодавця, віднайти жодних документів щодо майнових прав на спадковий будинок не вдалося. В архівних матеріалах КП «Виноградівське РБТІ» наявні тільки копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 26.09.1992 р., виданого на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації №198 від 25.09.1992 р. та свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17.07.2001 р., виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №419 від 16.07.2001 р.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив та батьки.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

Відповідно до виготовленого КП «Виноградівське РБТІ» Технічного паспорту від 16.10.2018 року та довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 19.10.2018 року №846, житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Виноградівський район, с.Ботар, вул.Головна, 14, будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 45,1 кв.м., в тому числі житлова площа 18,1 кв.м. Будинок зареєстровано за померлим батьком позивача ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 17.07.2001 р., виданого на підставі розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації №419 від 16.07.2001 р.

Згідно довідки виконавчого комітету Неветленфолівської сільської ради від 16.08.2018 р. №911/02-30 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Виноградівський район, с.Ботар, вул.Головна,14 рахується за померлим ОСОБА_1

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1261, 1268, 1274 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, ст.58, 124 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Виноградівський район, с.Ботар, вул.Головна, 14, у порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийОСОБА_6