РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3230/18

пр. № 2/759/3950/18

17 травня 2018 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: П'ятничук І.В.,

при секретарі: Медвідчук В.В.,

з участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача-адвоката ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 вересня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Однак, сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, різним відношенням до сім'ї та подружніх обов'язків. В даний час сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Примирення не є можливим, тому посилаючись на ст.ст. 109, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з відповідачем вони проживають окремо з березня 2018 року, наполягала на розірванні шлюбу.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував в частині обставин на які посилається позивач в позовній заяві. Вказував, що дійсно з дружиною з березня 2018 р. проживають окремо, однак жодних протиправних дій відносно дружини він не вчиняв, також зазначав, що донька після того як вони з дружиною почали проживати окремо, проживає разом зх ним. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Вказував, що примирення між ним та позивачем не є можливим.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини на які посилався відповідач.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м.Києві про що зроблено актовий запис № 2852 ( а.с. 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 9).

Однак, сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв'язку з протилежними поглядами на сімейне життя, різними інтересами. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним, з березня 2018 р. сторони проживають окремо.

Обставини на які посилається позивач в позовній заяві, а саме застосування сили відповідачем щодо неї не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України , позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрований 25 вересня 2010 р. Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві про що зроблено актовий запис № 2852 - розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу вказати - « ОСОБА_1 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В.П'ятничук