Постанова

Іменем України

31 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 643/19549/15-ц

провадження № 61-40675св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (боржник) - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

суб'єкти оскарження: Київський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, начальник Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянова Анастасія Олександрівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на постанову Апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року у складі колегії суддів: Бровченка І. О., Бурлаки І. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», яке змінило назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ«ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду зі скаргою на дії Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Київський ВДВС м. Харків) та бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А. О.

Скарга мотивована тим, що у Київському ВДВС м. Харків на виконанні перебуває виконавче провадження № 53954840 із виконання виконавчого документу, виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення з АТ КБ«ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 174 391,75 грн.

16 травня 2017 року Київським ВДВС м. Харків була винесена постанова про арешт коштів боржника. Оскільки арешт здійснено на кореспондентські рахунки банку, а сума арештованих коштів не відповідає сумі, яка стягується за виконавчим провадженням № 53954840 та значно її перевищує, банк вважав дії ВДВС незаконними.

18 травня 2017 року банк звернувся з письмовою заявою до начальника Київського ВДВС м. Харків Купріянової А. О. щодо усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про банки і банківську діяльність», однак вказана заява була проігнорована, що свідчить про бездіяльність Купріянової А. О., як начальника.

Ураховуючи наведене, АТ КБ«ПРИВАТБАНК»просило суд: визнати незаконними дії Київськоговідділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині винесення постанови про арешт коштів від 16 травня 2017 року в межах ВП 53954840; скасувати постанову Київськоговідділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про арешт коштів від 16 травня 2017 року в межах ВП 53954840, які знаходяться на кореспондентських рахунках банку; визнати бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А. О. в частині нездійснення заходів направлених на усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження»та Закону України «Про банки і банківську таємницю» у межах ВП 53954840.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2018 року у складі судді Єрмак Н. В. скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Визнано дії Київськоговідділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині винесення постанови про арешт коштів від 16 травня 2017 року в межах ВП 53954840, незаконними.

Визнано бездіяльність начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А. О. у частині не здійснення заходів, направлених на усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження»та Закону України «Про банки і банківську таємницю» у межах ВП 53954840.

В іншій частині скарги відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при винесенні постанови від 16 травня 2017 року про арешт коштів боржника, які перебувають на кореспондентських рахунках банку, державним виконавцем не було враховано вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», який є спеціальною нормою і регулює порядок накладення арешту на рахунки банку та стягнення з них коштів, відповідно до яких арешт коштів, які перебувають на кореспондентських рахунках банку, заборонено.

У частині вимог щодо скасування вказаної постанови суд відмовив у задоволенні скарги, оскільки частиною другою статті 451 ЦПК Українине передбачено скасування постанови державного виконавця.

Також суд вважав, що начальником Київського ВДВС м. Харків Купріяновою А. О. була проігнорована заява банку, подана у порядку Закону України «Про звернення громадян», що свідчить про її бездіяльність.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено частково. Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2018 року змінено.

У задоволенні скарги про визнання бездіяльності начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Купріянової А. О. в частині не здійснення заходів, направлених на усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження»та Закону України «Про банки і банківську таємницю» в межах ВП 53954840, відмовлено.

В іншій частині ухвалу суду залишено без змін.

Змінюючи судове рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні скарги банку в частині визнання бездіяльності начальником Київського ВДВС м. Харків Купріяновою А. О., апеляційний суд виходив із того, що звернення юридичних осіб не регламентуються Законом України «Про звернення громадян», так як відповідно до чинного законодавства України скарги на дії чи бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб мають розглядатись тільки судом, окрім випадку, передбаченого статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», де безпосередньо передбачено право, як юридичних, так і фізичних осіб оскаржувати дії чи бездіяльність державних виконавців.

У решті судове рішення районного суду апеляційний суд вважав законним і обґрунтованим.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду та залишити у силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно вказав про те, що банк звернувся до начальника Київського ВДВС м. Харків Купріянової А. О. у порядку Закону України «Про звернення громадян», так як це була звичайна інформативна заява. Вважає, що оскільки начальнику Київського ВДВС м. Харків було відомо про незаконне винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення арешту від 16 травня 2017 року, проте жодних дій для відновлення законності вчинено не було, тому це є його бездіяльністю.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до вимог частини першої статті 59 Закону України «Про банки і банківську таємницю» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність»стягнення коштів з кореспондентських рахунків банку здійснюється Національним банком України на вимогу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключно у випадках, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Встановивши, що державний виконавець наклав арешт на кореспондентські рахунки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суди правильно визнали дії Київського ВДВС м. Харків незаконними.

Крім того, встановивши, що 18 травня 2017 року банк звернувся до начальника Київського ВДВС м. Харків з заявою про усунення порушень Законів України: «Про виконавче провадження» та «Про банки і банківську діяльність» у рамках виконавчого провадження № 53954840, де він є боржником, апеляційний суд правильно відмовив у задоволенні скарги щодо визнання бездіяльності начальника Київського ВДВС м. Харків незаконною, посилаючись на те, що звернення юридичних осіб не регламентуються Законом України «Про звернення громадян», так як відповідно до чинного законодавства України скарги на дії чи бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб мають розглядатись тільки судом, окрім випадку, передбаченого статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», де безпосередньо передбачено право, як юридичних так і фізичних осіб оскаржувати дії чи бездіяльність державних виконавців.

Доводи касаційної скарги про те, що банк звернувся до начальника Київського ВДВС м. Харків із заявою, якою повідомив про незаконні дії державного виконавця при винесенні постанови про накладення арешту від 16 травня 2017 року, проте жодних дій для відновлення законності вчинено не було, не впливають на правильність вирішення скарги банку судом апеляційної інстанції у вказаній частині, оскільки рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частині перша статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»), а також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (частина третя статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскарженого судового рішення, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявниками норм права, які регламентують дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням їм відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк