АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 3612//2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Кушнір С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 р. Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу

Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у

м. Києві, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового

фонду Солом'янського району м. Києва»

про зняття арешту з майна.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 грудня 2017 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Знято арешт з майна ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 6466232 державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва від 01.08.2008 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 19.03.2008 року за № 6816519 реєстратором Дев'ятої Київської нотаріальної контори та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 р. по справі № 760/12048/17, в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме:

зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, припинити чинність запису № 18661747, про обтяження майна ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно і виключити відомості відносно ОСОБА_1;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 33520590 від 23.01.2017 р. та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно;

зняти арешт із всього майна ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №5602372, номер запису про обтяження 18661747, індексний номер 33520590 від 23.01.2017 р.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва (справа №2-2312/2004 р.) від 01.02.2004 р. було видано виконавчий лист від 20.11.2007 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КПУЖГ Солом'янського району м.Києва суми боргу по квартирній платі та платі за комунальні платежі у сумі 5773,50 грн., суми держмита 57,54 грн., а всього 5831,24 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 6466232 від 01.08.2008 р. Відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві накладено арешт на все майно ОСОБА_1, реєстраційний номер обтяження 6816519.

24.04.2008 р. Солом'янським районним судом м. Києва було направлено листа до ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, про відкликання помилково направленого виконавчого листа по справі № 2-2312/2004 р.

Згідно листа Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 07.09.2016 р. встановлено, що у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження боржником по яким виступає ОСОБА_1. Матеріали архівних виконавчих проваджень знищуються.

Згідно довідки №119 від 02.09.2016 р. ЖЕД №903 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», вбачається, що станом на 02.09.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відсутня.

Дніпровським районним судом м. Києва 22.11.2016 р. було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено та знято арешт з квартири АДРЕСА_2, а також з 1/6 частки кв.АДРЕСА_1, що був накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 05.12.2007 р. та виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

6.01.2017 р. державним виконавцем Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено Постанову про зняття арешту з майна, а саме, з квартири АДРЕСА_2, а також з 1/6 частки кв.АДРЕСА_1 в рамках ВП №5602373 на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2016 р. по справі №755/14521/16-Ц.

Проте, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.04.2017 р. на все майно ОСОБА_1 накладено арешт.

27 січня 2017 р. Солом'янський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві повідомив, що запис про обтяження № 6816519 внесено на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 6466232 від 1.02.2008 р.

На день звернення у Солом'янському районному ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відсутні виконавчі провадження відносно ОСОБА_1.

Щодо підстав накладення арешту на все майно ОСОБА_1 зазначив, що «державний реєстр речових прав на нерухоме майно не дає технічної можливості зняти арешт з частини майна боржника в тому випадку, коли було прийнято рішення про накладення арешту на все майно».

Згідно ст.59 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майно.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки в частині скасування арешту майна, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського району м. Києва № 3466232 від 01.02.2008 р., що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 19.03.2008 р. за № 6816519 реєстратором Дев»ята Київська державна нотаріальна контора та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Рішення суду в цій частині не оскаржується.

Що стосується іншої частини позовних вимог, то з висновком суду щодо відмови у їх задоволенні погодитися не можна з огляду на наступне.

Так, обґрунтовуючи апеляцію представник позивачки, зокрема зазначав, що відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином, дана норма законодавства не була дотримана відповідачем по справі і по закриттю виконавчого провадження №6466232 та №5602373 не було знято арешту з усього майна відповідача. Такий арешт продовжує бути накладеним, за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбувалось та будь-якого іншого, яке б могло бути підставою для такого накладення; що державний реєстр речових прав на нерухоме майно (як пояснив державний виконавець) не дає технічної можливості зняти арешт з частини майна боржника в тому випадку, коли було прийнято рішення про накладення арешту на все майно; а за рішенням суду було знято арешт з квартири АДРЕСА_2, а також з 1/6 частки кв.АДРЕСА_1, тому запис про арешт на все майно перейшов автоматично.

Згідно ст.ст.321, 391 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не можна визнати законним і обґрунтованим, тому воно в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення решти позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 7.12.2017 р. - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а саме:

зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва ГТУЮ у м.Києві припинити чинність запису № 18661747, про обтяження майна ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно і виключити відомості відносно ОСОБА_1;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 33520590 від 23.01.2017 р. та внести відповідні зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно;

зняти арешт із всього майна ОСОБА_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №5602372, номер запису про обтяження 18661747, індексний номер 33520590 від 23.01.2017 р.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 22.05.2018 р.

Головуючий :

Судді :