АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2742/18 Справа № 2-481/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року по справі за заявою ПАТ «Дельта Банк», заінтересована особа ОСОБА_3 ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області - про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» у заяві про поновлення строків на предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа зазначає, що ОСОБА_3 ВДВС м. Дніпро 09.04.2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_2 на користь Банку кредитної заборгованості. Однак, в ході перевірки Банку було встановлено, що виконавчий лист, який перебував на виконанні,а потім повернутий,- на адресу Банку не надходив. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська залишається не виконаним. Після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві, строк предявлення виконавчого листа був перерваний і виконавчий лист міг бути предявлений до виконання у строк до 22.08.2015, але його було фактично втрачено, строк предявлення виконавчого листа для повторного виконання пропущений з поважних причин.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року задоволено заяву Банку, видано останньому дублікат виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2 кредитної заборгованості та поновлено строк для предявлення його для виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що лист ОСОБА_3 ВДВС не може бути підставою для висновку про втрату виконавчого документа Банком, останнім не надано довідки поштового відділення про відправлення рекомендованого листа від ВДВС на адресу ПАТ «Дельта Банк» та про отримання/неотримання/повернення цього листа поштовим відділенням за адресою отримувача; протягом трьох років Банк не користувався своїми правами стягувача, не цікавився ходом виконання рішення суду, не знайомився з матеріалами виконавчого провадження і взагалі забув про цей виконавчий лист, виявивши інформацію про його наявність випадково лише при проведенні внутрішньобанківської перевірки.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою що підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви Банку, виходячи з наступного.

Розглядаючи заяву Банку, та задовольняючи її, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст. 18, 433 ЦПК України, виходив з того, що рішення набрало законної сили, а тому підлягає обовязковому виконанню.

З таким висновком районного суду погодитись не можна, так як він суперечить закону та фактично встановленим обставинам справи, з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2012 року, яке набрало законної сили, із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 830 239, 56 грн.. та судовий збір.

На підставі даного рішення відповідні виконавчі листи перебували на виконанні у Красногвардійському ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції (нині ОСОБА_3 ВДВС).

В ОСОБА_3 ВДВС міста Дніпра від 31.08.2017 року зазначено, що виконання виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_2 кредитної заборгованості завершено 21.08.2014 року відповідно до вимог п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що винесена відповідна постанова, копія якої разом з виконавчим документом направлена на адресу стягувача. Повторно вищезазначений документ до відділу ДВС не надходив та на виконанні не перебував.

Посилаючись в ухвалі на вказаний ОСОБА_3 ДВС як на підставу для висновку, що цей лист втрачений і існують підстави для видачі його дублікату, - районний суд не звернув увагу на той факт, що виконавче провадження було завершене в серпні 2014 року, однак до ВДВС із запитом Банк звернувся лише в 2017 році, тобто через три роки після його завершення. При цьому, на протязі усього періоду, починаючи з жовтня 2013року, Банк не користувався своїми правами стягувача, не цікавився ходом виконання рішення суду, не знайомився з матеріалами виконавчого провадження. Вказане свідчить про бездіяльність працівників Банку щодо ходу виконання рішення суду, а це вказує на відсутність поважних причин, які призвели до пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Посилання заявника на те, що в 2015 році в Банк було введено тимчасову адміністрацію, де в ході перевірки було виявлено, що рішення суду не виконане, не є підставою для поновлення строку, оскільки виконавче провадження було завершене в серпні 2014 року, тимчасову адміністрацію в банку було введено у березні 2015 року, однак із запитом до ВДВС Банк звернувся лише в серпні 2017 року, тобто майже через три роки після завершення виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що твердження Банку про втрату виконавчого документа є лише припущенням, належних доказів цій обставині, зокрема, даних від відповідного поштового відділення,- не мається, а пропуск строку для повторного предявлення виконавчого листа на виконання стався через тривалу недбалість самого стягувача - ПАТ «Дельта Банк». Вказане свідчить про повну бездіяльність Банку щодо користування правами стягувача, передбаченими ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, районний суд при розгляді вказаного питання порушив вимоги процесуального закону, а тому ухвала як незаконна підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні заяви Банку.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2018 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення його до виконання - залишити без задоволення.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 11 травня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_4