Справа №442/8833/17
Провадження №2/442/627/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1»яни Іванівни до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1»яна Іванівна звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини посилається на те, що 03 вересня 2009 року вона уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС м.Дрогобича, Дрогобицького МРУЮ у Львівській області. 22 травня 2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Під час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом тривалого часу відповідач батьківської уваги дитині не приділяє, коштів на її утримання не надає незважаючи на її постійні прохання. Як наслідок цього, в грудні місяці 2017 року вона подала позов про стягнення з відповідача аліментів в примусовому порядку. Разом з чим, їхня дитина від народження постійно хворіє. Внаслідок медичного обстеження у доньки було діагностовано лактозна недостатність та атопічний дерматит. У зв»язку з цим вона з 2004 року знаходилася на «Д» обліку в Дрогобицькій міській поліклініці та потребує постійного лікування. Зокрема, згідно висновку лікаря спеціаліста рекомендовано дієтичне харчування з використанням лактози, купляти спеціальні засоби догляду за шкірою, тощо. По вказаній причині дитина потребує постійного лікування, що в свою чергу пов»язано із значними матеріальними витратами на придбання необхідних ліків, обстеження, проходженням курсів призначеного лікування, поїздками у медичні заклади, тощо. Зокрема, в період з 2006 року, дитина неодноразово перебувала на лікуванні як амбулаторно і стаціонарно в Дрогобицькій міській дитячій лікарні, в неврологічному відділенні Львівської міської дитячої клінічної лікарні, проходила обстеження у КЗ ЛОР «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр», тощо. Дитині також рекомендовано придбання спеціального харчування, засобів та ліків, періодично проходити спостереження, проволити електроенцефалогію. Щомісячно вона вимушена витрачати на обстеження у Львові близько 400-500 грн., на ліки 200-250 грн., спеціальні продукти харчування, які привозять із-за кордону 300 грн., спеціальні креми та засоби 300-350 грн. У зв»язку з цим, дитина потребує додаткову матеріальну допомогу. Відповідач зі свого боку її пропозицію домовитись про його участь в додаткових витратах по утриманні дитини у звязку з її хворобою відхилив без будь-яких пояснень. Тобто свідомо ухиляється від свого батьківського обовязку, хоча зі свого боку матеріальну можливість має, інших утриманців у нього не має. Оскільки відповідач добровільно цього не робить, вона вимушена звернутися з даними позовними вимогами до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1»яна Іванівна не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що дійсно донька сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на «Д» обліку в Дрогобицькій міській поліклініці та потребує постійного лікування, що підтверджується Висновком лікаря-спеціаліста від 13.12.2017р., крім того даний факт підтверджується та консультативними висновками спеціаліста від 07.09.2016р., 11.04.2017р., 04.05.2017р., витягом з медичної карти стаціонарного хворого за №746 від 10.04.2017р.

Крім того, згідно результатів досліджень «Сінево», у ОСОБА_3, 20.09.2011р. виявлено лактозну недостатність.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обовязку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоровя, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

У відповідності з ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Згідно з ч.2 даної статті розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахування обставин, що мають істотне значення. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо, та оскільки наявність таких витрат повністю доведено в судовому засіданні письмовими доказами, долученими до матеріалів справи та додаткові витрати викликані особливими обставинами, крім того, відповідач є молодою працездатною особою, спроможний платити додаткові витрати на утримання дитини, а відтак суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, судом враховано той факт, що кожен із батьків в якій мірі зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст.4, 12, 133, 141, 280, 284, 354 ЦПК України, ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, додаткові витрати на утримання дитини, які пов»язані з хворобою доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя___________________________