Єдиний унікальний номер судової справи: 225/4179/18
Номер провадження: 2/225/1043/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечення відповідача.

07.08.2018 представник позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини всіх видів доходів.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22.08.2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №164. В 2017 році позивачці згідно з висновком МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. Позивач не працює, інших доходів окрім пенсії не має. Чоловік позивачки матеріальної допомоги не надає, хоча отримує пенсію за віком та регресні виплати в сумі приблизно 20 000 гривень та має можливість надавати їй таку допомогу, оскільки на утриманні інших осіб не має.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач з ОСОБА_4 фактично припинили шлюбні відносини і звернулись до Торецького міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від вказаного шлюбу дітей не мають. ОСОБА_3 має проблеми зі здоровям, повязані з наявністю інвалідності, несе витрати на придбання ліків, тому вважає, що відповідач має їй допомагати та сплачувати ? частку від доходу.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову через його необґрунтованість та недоведеність. Зазначив, що позивач отримує пенсію, розмір якої складає 1452 гривні. Згідно з Законом України «Про Державний бюджет» в 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено з 01.01.2018 - 1373 гривні та з 01.07.2018 - 1435 гривень. Вважає, що за таких підстав позовні вимоги ОСОБА_3 не обґрунтовані, оскільки вона забезпечена встановленим законом прожитковим мінімумом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв (клопотань) не надійшло.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2018 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб 22.08.2008 року, про що складено відповідний актовий запис №164 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6).

Згідно довідки огляду МСЕК від 02.11.2017 ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково (а.с. 8).

Відповідно до посвідчення серії АА1 №912509 від 29.11.2017 ОСОБА_3 призначено пенсію по інвалідності з 01.01.2017 року довічно.

Згідно з довідкою Торецького обєднаного управління Пенсійного фонду України №5809 від 05.11.2018 ОСОБА_3 отримує пенсію за віком в розмірі 1452,00 грн.

V. Оцінка суду.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю першої, другої чи третьої групи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В Постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі №6-3066цс15 висловлена правова позиція, згідно з якою аналіз норм матеріального права (ст.75 СК України) дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування у зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має право непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII від 07.12.2017 у 2018 році встановлено прожитковий мінімум на осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Таким чином, аналізуючи норми закону та представлені позивачем докази, незважаючи на те, що ОСОБА_3 є особою, з інвалідністю, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання не подано суду доказів на підтвердження, що вона вказаної матеріальної допомоги потребує та несе витрати повязані з лікуванням, що їй призначене, вартість медичних препаратів, тощо, тобто позивач не обґрунтувала своє право та потреби на утримання від відповідача аліментів, відповідно до вимог ст.75 СК України.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що розмір пенсії позивача складає 1452,00 грн., що з часу подання позову до моменту ухвалення рішення судом є вищім ніж встановлений законом прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність. Відтак, позивача не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

На підставі вищенаведеного, суд доходить висновку що в задоволенні позову слід відмовити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Позивач при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 273, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: 85280, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 85280, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 27.11.2018 року.

Суддя: