РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кравець І. А.

(Справа № 285/595/18, провадження у справі № 2/0285/536/18)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання внучки

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

1. Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила стягувати з них на її користь на утримання ОСОБА_4 у розмірі по 500 гривень з кожного щомісячно до зміни матеріального стану.

2. Свої вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є бабою і дідом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Батьком дитини є ОСОБА_5 (син відповідачів), який трагічно загинув 11.01.2016 року. Відповідачу ОСОБА_2 належить 2/3 частини спадщини, після смерті ОСОБА_5, а її дочці ОСОБА_6 1/3 частина спадщини.

На її утриманні, крім ОСОБА_4, знаходься її син від першого шлюбу, на якого вона отримує аліменти трохи більше 300 гривень. Її батьки пенсіонери, отримують невелику суму пенсій і допомагають їй продуктами харчування. Крім того вона з дітьми проживає в орендованій квартирі.

Відповідачі мають можливість і можуть утримувати внучку, яка потребує матеріальної допомоги, але не бажають виконувати цей обовязок, у звязку з чим просить позов задовольнити.

3. Відповідачі у відзиві на позовну заяву просили у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не надано доказів поважності причин нездатності утримувати свою дитину. Крім того вони отримують невелику пенсію, та після смерті сина тяжко хворіють, у звязку з чим майже всі свої доходи витрачають на лікування та комунальні платежі. Крім того у звязку з тяжким матеріальним станом їм було надано державну соціальну допомогу субсидію, як малозабезпеченій сімї.

4. Позивач у відповіді на відзив не погодилась з доводами відповідачів, викладеними у відзиві на позовну заяву, та просила позов задовольнити з аналогічних підстав, які зазначені у позовній заяві.

5. Відповідачі в запереченні на відповідь на відзив просили у задоволенні позову відмовити, з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі

6. Справа розглядається за правилами глави 10 розділу ІІІ Цивільного-процесуального кодексу України з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. В звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановлені судом

7. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі є бабою і дідом ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), яка проживає разом з матірю ОСОБА_1 (а.с.5-8).

8. Батьком дитини є ОСОБА_5 (син відповідачів), який помер 11.01.2016 року (а.с.5-7)

Мотиви застосування норм права

9. Положення ст. 258 СК України, на які в позовній заяві, як на підставу стягнення з відповідачів матеріальної допомоги, посилається відповідач, встановлюють права захисту баби, діда щодо внуків, а не їх обовязків до них. Щодо обовязків баби, діда перед внуками то ці відносини регулюються положеннями ст. 265 СК України, а тому в даних правовідносинах між позивачем та відповідачами суд повинен застосувати положення саме цієї норми права.

10. Згідно ст. 265 СК України баба, дід зобов'язані утримувати своїх малолітніх, неповнолітніх внуків, якщо у них немає матері, батька або якщо батьки не можуть з поважних причин надавати їм належного утримання, за умови, що баба, дід можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому слід мати на увазі, що якщо внуки мають батьків, які з поважних причин не можуть надати своїм дітям належного утримання, то суд перевіряє, з яких причин батьки не можуть утримувати дітей та чи може баба, дід за своїм матеріальним становищем надавати матеріальну допомогу. Сама по собі відсутність роботи, ухилення від утримання дітей, перебування в місцях позбавлення волі, наявність фінансових зобовязань не є поважними причинами, які б надавали право суду для стягнення з діда і баби аліментів на внуків. До поважних причин можні віднести тяжку, тривалу хворобу, каліцтво, які виключають можливість мати самостійний заробіток (дохід) тощо.

11. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви

12. Суд приходить до висновку, що позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано доказів, з яких би вбачалось поважність причин не можливості нею надавати дитині належного утримання та доказів про можливість баби, діда надавати матеріальну допомогу. Крім того як вбачається з повідомлення Управління праці та соціального захисту населення позивачу ОСОБА_1 виплачується державна допомога на утримання ОСОБА_4, як дитині померлого годувальника.

13. Суд погоджується з доводами відповідачів, що вони не мають можливості надавати матеріальну допомогу на утримання внучки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки встановлено, що вони є пенсіонерами та хворіють, а також їм, у звязку з тяжким матеріальним станом, призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

14. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку відсутні необхідні умови, що передбачені нормою ст. 265 СК України щодо стягнення аліментів з відповідачів, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 265 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Ковпака, 8, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, 11706, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 11703) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5) про стягнення коштів на утримання внучки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК (від 03.10.2017 року) апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд.

Головуючий