УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/6074/18

Провадження №: 4-с/755/120/18

м. Київ

"17" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Зимницької М.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Дніпровського районного суду міста Києва

скаргу ОСОБА_1

цивільна справу № 755/6074/18

на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю.,

боржник- ОСОБА_5,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_4,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суд м. Києва зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю., просила визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. щодо невжиття передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року по цивільній справі № 755/1523/13-ц, мотивуючи тим, що ст. державний виконавець Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю., майже за шість місяців не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

У судовому засідання скаржник підтримав скаргу з підстав викладених в заяві, зазначив, що боржник ОСОБА_5 постійно виїжджає за межі України до Турецької Республіки з метою відпочинку, отже виконавець не чинить жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, чим порушив припис ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Також звернув увагу суду на те, що після подання скарги до суду державним виконавцем здійснено низку виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, а тому просив залишити без розгляду вимогу щодо визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. та зобов'язати усунути перешкоди шляхом виконання обов'язків згідно із Законом України «Про виконавче провадження» без розгляду, а інші вимоги скарги - задовольнити з підстав, викладених у ній.

27.04.2018 старший державний виконавець Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. подав суду письмові заперечення на скаргу заяву із додатками, які приєднані до матеріалів справи, у якій просив відмовити у задоволенні скарги, зазначивши, що ним виконуються всі відповідні дії, що передбачені законодавством, повідомив. що станом на 26.04.2018 рік, здійснюється перевірка наявності коштів на карткових, розрахункових та депозитних рахунках боржника у зв'язку з направленням до провідних банків України відповідних постанов.

Боржник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, установив, що скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами частини 1, 2 статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що відповіднодо постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2017 відкрите виконавче провадження №55038769 (боржник: ОСОБА_5, стягувач: ОСОБА_1) про стягнення 41 695,80 грн.

За Інформацією про виконавче провадження від 18.04.2018, отриманою з Автоматизованої системи виконавчого провадження в мережі Інтернет, скаржник не побачила яких-небудь дій ст. державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П. Ю. у зазначеному виконавчому провадженні, 18 квітня 2018 року скаржник звернулась із клопотанням ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Як стало відомо, за майже шість місяців ст. державний виконавець не вчинив жоднихдій, спрямованих на виконання рішення суду, чим порушив припис ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

15.11.2017 скаржникзверталась до Лапанашвілі П. Ю. із клопотанням звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржнику за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року. Проте, це клопотання було проігноровано ст. державним виконавцем, чим порушена норма п. З ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Скаржник вже втретє зверталась до ДВС, проте боржник ухиляється від виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04.06.2014 р., а кожен державний виконавець ігнорує клопотання скаржника звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за кордон.

16.09.2015 в рамках виконавчого провадження №46858452 (за тим самим рішенням суду) скаржник зверталась до головного державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Телявського А. М. та 01.04.2016р. в рамках виконавчого провадження №50542351 (за тим самимр суду) до ст. державного виконавця Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Урбана Д. Д. з аналогічними клопотаннями, проте вони їх проігнорували. А боржник, не дивлячись на наявність боргу, продовжує щорічно їздити на відпочинок за кордон (за даними, які отримав головний державний виконавець Телявський А. М. від Державної прикордонної служби України).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах помножень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (стаття 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Згідно зі статтею 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб.

За приписами статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами, (стаття 17 вказаного Закону).

Відповідно до статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом 31.10.2017 ОСОБА_1 звернулася до ВДВС Дніпровського рую із заявою про примусове виконання виконавчого листа від 10.12.2017, виданого Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/1523/13-ц, 01.11.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по стягненню із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 41 695,80 грн. 15.11.2017 заявниця звернулася до державного виконавця із заявою про звернення до суду із встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_5, який є іноземцем, за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду, відповідь на яку на час судового розгляду справи ОСОБА_1 не отримала.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Законом України «Про звернення громадян».

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (стаття 3 Закону України «Про звернення громадян»).

За приписами частини 1 статті 14 цього Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Порядок розгляду заяв (клопотань) регулюється статтею 15 Закону, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За загальним правилом звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження (стаття 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно із пунктом 3 частини 2 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Таким чином, державний виконавець як представник органу державної влади повинен виконувати вимоги Закону України «Про звернення громадян», проте судом встановлено, що відповідь за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.11.2017 у виконавчому провадженні ВП № 55038769 станом на день розгляду справи старшим державним виконавцем Лапанашвілі П.Ю. не надано, чим порушено вказані вище положення законодавства, а тому вимоги скражника в частині визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_9 від 15.11.2017 та зобов'язання його розглянути суд визнає обґрунтованими.

Стосовно вимоги про визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. щодо незвернення до Дніпровського районного суду міста Києва із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України до виконання зобов'язань суд зазначає таке.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом. Виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України (частини 1, 3 статті 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України, тобто виконавець повинен довести факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Права та обов'язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов'язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. При цьому звернення виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України є його процесуальним право, яке реалізується у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, до виконання відповідних зобов'язань або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини 2 статті 18 Закону).

Отже, підставою для звернення державного виконавця із відповідним поданням є умисне ухилення від виконання рішення суду, метою виїзду - ухилення від виконання рішення суду, таке застосування може бути реалізовано державним виконавцем за наявності відповідних підстав і лише після здійснення державним виконавцем всіх заходів примусового виконання, передбачених статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження».

Тягар доведення обставин у цьому провадженні покладається на заявника, яка саме й звернулася із відповідними вимогами до суду, оскільки статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Проте стороною заявника не додано докази на підтвердження умисного ухилення боржником від виконання рішення суду, можливість його виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду тощо. Крім цього, суду не надано докази стосовно отримання боржником - ОСОБА_5, постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто стороною заявника не доведено обізнаність боржника про наявність виконавчого провадження, а відповідно його умисне ухилення від виконання рішення суду, а за таких обставин відсутні підстави для визнання бездіяльності старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. щодо незвернення до Дніпровського районного суду міста Києва із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України до виконання зобов'язань та зобов'язання вчинити такі дії.

Водночас суд звертає увагу на те, що питання стосовно звернення виконавця до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду може бути вирішено безпосередньо державним виконавцем за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.11.2017.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Також в силу приписів статті 453 ЦПК України орган державної виконавчої служби зобов'язаний про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 19, 33 Конституції України, Законом України «Про державну виконавчу службу», статтями 14, 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», статтями 1, 2, 11, 18, 25, 27 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 258-261, 353, 354, 447-453, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Лапанашвілі П.Ю. - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Лапанашвілі Петра Юрійовича щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.11.2017 неправомірною та зобов'язати старого державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Лапанашвілі Петра Юрійовича усунути порушення шляхом розгляду клопотання ОСОБА_1 від 15.11.2017.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Складення повного тексту - 22.05.2018

Суддя В. Шевченко