Справа № 157/174/18 Головуючий у 1 інстанції: Гордійчук В.М.
Провадження № 22-ц/773/565/18 Категорія: 50 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Киці С.І., Шевчук Л. Я.,

секретар Концевич Я. О.

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу та розміру стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на дитину, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками трьох дітей, двоє з них - дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 років народжень, неповнолітні. Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року було стягнуто із ОСОБА_1 аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач зазначає, що на даний час встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей збільшився і розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1, порушує права неповнолітніх дітей, оскільки не забезпечує задоволення найнеобхідніших їх потреб, є недостатнім для належного їх утримання та значно нижчим ніж передбачений законом. З урахуванням заяви про зміну способу стягнення аліментів просила стягувати із ОСОБА_1 в свою користь аліменти на утримання вищевказаних дітей в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття з урахуванням індексу інфляції відповідно до закону, рішення в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а також стягнути із ОСОБА_1 судові витрати за професійну правничу допомогу.

20.02.2018 року відповідач ОСОБА_1 подав зустрічний позов про зміну способу та розміру стягнення аліментів, де зазначив, що 06 листопада 2014 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_7, за час перебування в якому в них ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився син ОСОБА_8. Він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії та перебуває на обліку в Камінь-Каширському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Волинської області як пенсіонер по інвалідності 3-ї групи загального захворювання і йому призначено щомісячну пенсію в розмірі 1452 гривень. За вираховуванням із пенсії суми аліментів на руки він отримує 726 гривень. Син від другого шлюбу росте, часто хворіє, а тому потребує додаткових витрат, а він не в змозі в повній мірі матеріально забезпечити йому належні умови проживання. ОСОБА_1 має у власності торгівельний ларьок та займається роздрібною торгівлею жіночого одягу, отримуючи регулярно значні прибутки від такої діяльності так як протягом нетривалого часу розбудувала двох поверховий житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та придбала легковий автомобіль. Вказуючи на можливість зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання двох дочок, просив змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду від 25 червня 2015 року та стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочок ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Постановлено змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року у справі № 157/625/15-ц та стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з дня вступу рішення в законну силу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 744 гривні 60 копійок понесених витрат за надання правничої допомоги.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу та розміру стягнення аліментів відмовити за безпідставністю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а його позов задовольнити повністю. Зазначає, що у нього на утриманні знаходиться син від другого шлюбу, а він сам є інвалідом 3-ї групи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 15 червня 2015 року.

На виконання вказаного рішення 17 липня 2015 року був виданий виконавчий лист (а.с. 6).

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» з 01 грудня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860,00 грн, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, у зв"Язку з чим права дитини на належне утримання, порушуються.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

З системного аналізу положень статтей 182-184, 192 СК України слідує, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись.

Посилання відповідача у зустрічній позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що він є інвалідом 3 групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 1452 грн., одружений і має малолітнього сина не можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки дані обставини були предметом дослідження при ухваленні рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року про стягнення аліментів. Та обставина, що ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності та орендує на ринку торгівельні павільйони, указує не на покращення її майнового стану, а на те, що вона, як матір, докладає зусиль для матеріального забезпечення дітей.

Суд першої інстанції правильно зазначив у рішенні, що набуття у власність земельної ділянки та будинку указують про покращення майнового стану платника аліментів.

Встановлення третьої групи інвалідності не позбавляє відповідача права і можливості працювати та виконувати свій батьківський обов'язок щодо матеріального забезпечення дітей на належному рівні.

Згідно з ч.3 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже ОСОБА_1, звернувшись із зустрічним позовом, зобов'язаний подати докази про наявність підстав для зменшення аліментів з урахуванням ч.1 статтями 141, 180, 182 СК України. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження матеріального становища дітей або інших істотних обставин, які б обґрунтовували розмір аліментів у меншому розмірі, ніж це визначено судом першої інстанції.

Прийняття судом першої інстанції доказів під час розгляду справи відповідає положенням п.4 ч.5 статті 12 ЦПК України, яка передбачає, що суд, зберігаючи об»активність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених законом та вимогам ч. 5 статті 263 ЦПК України, положеннями якої передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Посилання в апеляційній скарзі на неправильний розподіл місцевим судом судових витрат є помилковим, оскільки судом першої інстанції з відповідача стягнутий судовий збір в розмірі, що відповідає частині задоволеної вимоги про зміну розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено без додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: