Справа № 758/6621/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на багатофункціональну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явленя позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В обґрунтуванні заяви позивач зазначив, що 03.09.2015 р. позивач передав ОСОБА_3, як позичальнику у власність 382 464 доларів США. При фактичному одержанні вказаної суми позичальником була надана розписка від 03.09.2015 р. Дружина позичальника - ОСОБА_2 - надала письмову згоду чоловіку на отримання позики та на передачу в заставу всього спільного рухомого та нерухомого майна подружжя в якості забезпечення виконання зобов'язання з повернення позики. За умовами договору, зафіксованими в розписці, позичальник повинен повернути позику не пізніше 15.10.2016 р. Незважаючи на настання граничного строку повернення позики та неодноразові вимоги позивача в усній формі повернути борг, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 борг не повернули, тобто, порушили взяті на себе зобов'язання.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення

виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачений такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 66576810 ОСОБА_3 є власником 1 частки багатофункціональної будівлі, яка розташована за адресою: Дніпропетроська обл., м. Кам'янське (Дніпродзержинськ), вул. Дніпропетровська, буд. 20.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів та виходить з висунутих у цій справі позовних вимог, повідомлені представником позивача обставини щодо наявності намірів щодо відчуження майна, також судом враховується ціну пред'явлених вимог, а відтак, суд на даній стадії приходить до висновку, що невжиття таких заходів може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, що є підставою до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_3.

Одночасно, враховуючи той факт, що провадження по вищевказаній справі на час розгляду даної заяви не відкрито, у зв'язку направленням запиту щодо зареєстрованого місця проживання/перебування відповідача по справі та строки розгляду заяви про забезпечення позову, судом при відкритті провадження у даній справі та підготовці справи до судового розгляду буде вирішуватись питання щодо доцільності накладеного арешту, з урахуванням наданих повних відомостей про вартість даного майна, а також питання щодо доцільності вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, у порядку передбаченому ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи також вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, багатофункціональну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 153-154, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову за матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу за договором позики - задовольнити;

Накласти обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно - багатофункціональну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_3;

Заборонити укладати усі види угод, пов'язані з відчуженням вищевказаного нерухомого майна.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення;

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Гребенюк