АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» травня 2018 року м. Херсон

Справа № 766/9982/17

Провадження № 22-ц/791/773/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В. Е. від 29 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Алібалаєва Я. Н., Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся з вище зазначеною скаргою до суду, посилаючись на те, що 02 червня 2017 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1216/11 від 26 березня 2013 року про стягнення з нього на користь ПАТ «Марфін Банк» 328 643,32 грн, в тому числі з актом про реалізацію арештованого нерухомого майна від 16 травня 2017 року.

Вважав, що при підготовці та проведенні прилюдних торгів з реалізації належного йому арештованого нерухомого майна були порушені встановлені ЗУ «Про виконавче провадження»,Порядком реалізації арештованого майна та ЗУ «Про іпотеку» правила та процедури їх проведення, переможцем торгів було визначено іпотекодержателя - Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», яке не приймало участі у торгах. Прилюдні торги проведені на підставі постанови державного виконавця про стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором, однак фактично звернуто стягнення на предмет іпотеки, яке за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса здійснено не було.

Вважає дії державного виконавця, який змінив спосіб виконання судового рішення неправомірними.

На підставі вище зазначеного ОСОБА_5 просив суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Алібалаєвої Я.Н.:

-щодо передачі на реалізацію арештованого державним виконавцем майна, що є предметом іпотеки, а саме: земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 595 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер ділянки: НОМЕР_2, яка належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 10.09.2008 року Херсонською міською радою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. 16.07.2008 року за реєстровим № 3435;

-щодо складання та видачі Акту про реалізацію предмету іпотеки від 16.05.2017 року (затвердженого начальником ВДВС Дніпровського РУЮ Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Братишевським В.С. від 16.05.2017 року) та передачі предмета іпотеки - земельної ділянки площею 0,05959 га, що розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2, стягувачу-іпотекодержателю ПАТ «Марфін Банк» в рахунок погашення боргу за ціною 190801,00 грн., відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» для подальшого оформлення стягувачем-іпотекодержателем права власності на нерухоме майно;

- зобов'язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Алібалаєвої Я. Н. усунути допущені порушення та скасувати Акт про реалізацію предмету іпотеки від 16.05.2017 року стосовно передачі предмета іпотеки стягувачу-іпотекодержателю ПАТ «Марфін Банк» в рахунок погашення боргу за ціною 190801,00 грн., відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», для подальшого оформлення стягувачем-іпотекодержателем права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив ухвалу суду скасувати, скаргу на дії державного виконавця задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що стягувач - ПАТ «Марфін Банк» не був належним способом зареєстрований учасником на торгах, призначених на 27 квітня 2017 року, участі в них не брав, із заявою про участь у торгах не звертався, вимоги щодо реєстрації та підтвердження надходження суми гарантійного внеску на рахунок організатора не виконував. Окрім того, прилюдні торги відбулися на підставі постанови державного виконавця про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, однак фактично відбулося звернення стягнення на предмет іпотеки, яке за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса не здійснювалося, тому державний виконавець змінив спосіб виконання судового рішення.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби України просив ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника, представника Банку, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів вважає її підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 28 квітня 2016 року та 28 вересня 2016 року державним виконавцем державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції Алібалаєвою Я. Н. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №2-1216/11, виданого 26 березня 2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона про стягнення боргу з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Марфін Банк» в сумі 1 730,00 грн та 328 643,32 грн /а. с. 8/.

З акту про реалізацію предмета іпотеки від 16 травня 2017 року, затвердженого начальником Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області вбачається, що 27 квітня 2017 року ДП «Сетам» були проведені електронні торги з реалізації належної ОСОБА_5 земельної ділянки, яка була предметом договору іпотеки і гарантією забезпечення виконання позичальником ОСОБА_5 кредитних зобов'язань перед ПАТ «Марфін Банк», 04 травня 2017 року до ВДВС надійшла заява стягувача про залишення за собою нереалізованого майна.

Згідно протоколу проведення електронних торгів №252681 від 27 квітня 2017 року вони не відбулися, у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція /а. с. 9/.

Переможцем електронних торгів, згідно акту від 16 травня 2017 року є іпотекодержатель-стягувач Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», який придбав предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,05959 га, що розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2 за початковою ціною продажу предмета іпотеки на перших прилюдних торгах, яка становить 190 080 грн, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна; вказана земельна ділянка передана стягувачу-іпотекодержателю ПАТ «Марфін Банк» в рахунок погашення боргу за ціною 190 801,00 грн. відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» для подальшого оформлення стягувачем-іпотекодержателем права власності на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця відповідали вимогам закону, оскільки відповідно до вимог ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», якщо прилюдні торги не відбулися, іпотекодержатель має право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна; в цьому випадку придбання предмета іпотеки оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки, нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів; у зв'язку з тим, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція торги не відбулися, земельна ділянка передана стягувачу - ПАТ «Марфін Банк» в рахунок погашення боргу за початковою ціною.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Скаржник ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що вважав можливим при виконанні рішення суду про стягнення кредитної заборгованості на користь Банку звернути стягнення та реалізувати майно поручителя, крім того зазначив, що на його рахунках у банківських установах зберігаються грошові кошти у розмірі до 10 000 грн, тобто слід дійти висновку про відсутність у боржника достатніх грошових коштів чи рухомого майна, на яке у першу чергу можливо було здійснити стягнення.

24 листопада 2016 року державний виконавець виніс постанову про опис і арешт майна боржника ОСОБА_5 - земельної ділянки, загальною площею 0,0595 га, що розташована у АДРЕСА_1 та є предметом іпотеки ПАТ «Марфін Банк».

Для визначення вартості майна - земельної ділянки, 26 грудня 2016 року державний виконавець виніс постанову про призначення експерта та з результатами проведеної оцінки ознайомив ОСОБА_5 03 березня 2017 року.

20 березня 2017 року державний виконавець передав ДП «СЕТАМ» пакет документів для проведення електронних торгів з метою реалізації арештованого майна - належної боржнику земельної ділянки.

Згідно ч. 7 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

З огляду на зазначене, доводи заявника ОСОБА_5 і його апеляційної скарги про те, що дії державного виконавця по передачі на торги іпотечного майна, є протиправними і підлягають відхиленню, як такі, що не ґрунтуються на законі.

Скарга ОСОБА_5 стосовно незаконних дій державного виконавця по складанню та видачі акта про реалізацію предмета іпотеки та зобов'язання скасувати акт, підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 9 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на передане майно.

Згідно із частиною другою статті 16, статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Таким чином, ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» розглядаючи скарги на дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням статті 62 Закону про виконавче провадження, так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам. Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

Як зазначив представник заінтересованої особи -Банку, стягувач - іпотекодержатель на підставі акту та протоколу про проведення торгів в червні 2017 року отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5 у частині визнання дій державного виконавця по виготовленню акту і передачі майна стягувачу та зобов'язання скасування акту підлягає залишенню без розгляду.

Заявнику ОСОБА_5 слід роз'яснити можливість вирішення спору в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 29 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 про визнання дій державного виконавця щодо складання та видачі акту про реалізацію предмета іпотеки від 16 травня 2017 року, передачі предмета іпотеки стягувачу незаконними, зобов'язання державного виконавця усунути порушення та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки стягувачу (іпотекодержателю) скасувати, залишивши скаргу ОСОБА_5 у зазначеній частині без розгляду.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підпис Л. П. Воронцова
Судді: підпис підпис П. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 18 травня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 21 травня 2018 року Постанова набрала законної сили 18 травня 2018 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова Т. І. Пісоцька