Провадження № 6/761/139/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Малинников О. Ф.,

при секретарі - Салаті В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції м. Києві Савчука Костянтина Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції м. Києві Савчука К. П., звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, до виконання ним зобов'язань за виконавчим провадженням № 50184410 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" боргу в розмірі 2 746 675,12 грн.

Присутній у судовому засіданні старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції м. Києві Савчук К. П., просив задовольнити його подання з підстав, вказаних у поданні.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 441 ЦПК України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, подав клопотання про розгляд подання за його відсутності.

Вивчивши подання, дослідивши копії матеріалів виконавчого провадження, що містяться у матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

На виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції м. Києві перебуває виконавче провадження № 50184410 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" боргу в розмірі 2 746 675,12 грн.

Виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа відкрито 15.02.2016 року. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1) та стягувачу до відома.

В межах виконавчого провадження державними виконавцями було направлено запити до різних державних органів з метою з'ясування наявності рухомого або нерухомого майна, на яке може бути звернуте стягнення.

В порядку примусового виконання виконавчого листа встановлено наступне.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС встановлено, що за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно інформаційної довідки з РРП встановлено, що за боржником зареєстровано нерухоме майно.

Проте, вказане майно перебуває в іпотеці та на нього встановлено заборону відчуження.

Крім того, вказане нерухоме майно надано в іпотеку для забезпечення кредиту в іноземній валюті (долари США), а відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

А тому звернути стягнення на нерухоме майно боржника не виявляється можливим.

Неодноразовими виходами державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2, з метою виявлення майна боржника - двері до квартири ніхто не відчинив.

Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

18.03.2016 року року на адресу боржника (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) направлено вимогу державного виконавця, якою останнього зобов'язано сплати заборгованість (в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) на депозитний рахунок Шевченківського районного РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, надати інформацію про відкриті рахунки в банківських установах, наявне майно та кошти, подати декларацію про доходи та майно (зразок декларації міститься у додатку 1 (про доходи та майно боржника фізичної особи), надати інформацію у письмовому вигляді до Відділу про наслідки виконання зазначеної вимоги.

Проте, вказану вимогу держаного виконавця боржником не виконано, борг (чи його частина) згідно виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 боржником не сплачено, будь-яких пояснень з приводу неможливості виконання рішення суду не надано.

13.09.2017 року на адресу боржника (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2) направлено вимогу державного виконавця, якою останнього зобов'язано сплати заборгованість (в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) на депозитний рахунок Шевченківського районного РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, надати інформацію про відкриті рахунки в банківських установах, наявне майно та кошти, подати декларацію про доходи та майно (зразок декларації міститься у додатку 1 (про доходи та майно боржника фізичної особи), надати інформацію у письмовому вигляді до Відділу про наслідки виконання зазначеної вимоги.

Вказану вимогу боржником отримано особисто 29.09.2017 року.

Проте, станом на сьогоднішній день вимогу держаного виконавця боржником не виконано, борг (чи його частина) згідно виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 боржником не сплачено, будь-яких пояснень з приводу неможливості виконання рішення суду не надано.

08.12.2017 року за запитом державного виконавця Державною прикордонною службою України листом № 0.64-42246/0/15-17 надано інформацію щодо переміщення боржника через державний кордон України.

Судом встановлено, що державним виконавцем були вчинені дії передбачені чинним законодавством з метою повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та останнім направлялась боржнику вимога, яка була проігнорована боржником.

Також з матеріалів подання вбачається, що за боржником зареєстроване на праві власності нерухоме майно.

Отже за рахунок майна не можливе задоволення вимог стягувача внаслідок його примусової реалізації.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 та 3 вказаної статі Закону визначено обов'язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1, частини 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв'язку з ухиленням особи від виконання зобов'язання, зокрема виконання судового рішення.

Майнові відносини засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників, що означає здатність нести юридичну відповідальність за рахунок власного майна.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання рішення суду: накладено арешт на майно боржника, накладено арешт на кошти боржника, виставляються платіжні вимоги на списання коштів, здійснюється перевірка майнового стану боржника, проте, вимоги державного виконавця щодо термінового виконання проігноровані, сума боргу залишається несплаченою.

Виконавчий лист Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" боргу в розмірі 2 746 675,12 грн. боржником не виконано.

Утім будь-яких дій на погашення кредитної заборгованості боржник не здійснював.

Незважаючи на те, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва про стягнення боргу було ухвалено ще 01 вересня 2015 року, станом на 16 лютого 2018 року, боржник будь-яких коштів на погашення боргу не перерахував.

Таким чином суд вважає, що таке тривале невиконання рішення суду, при наявності можливості здійснювати погашення кредитної заборгованості, свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання судових рішень.

Будучи обізнаним про кредитну заборгованість в такому розмірі, більше сімнадцяти мільйонів гривень, боржник не з'являється на виклики до державного виконавця для дачі пояснень. Не сприяє, та не вживає заходів направлених на виконання рішень судів (відчуження майна з метою сплати боргу, відрахування певної частини доходу від здійснення діяльності тощо).

Як вбачається, невиконання боржником рішення суду не зумовлено об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо.

Тобто обставини, які склалися, свідчать, що боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження, боржником та / або його представником не подано доказів того, що з часу відкриття виконавчого провадження ним вживаються дії, об'єктивно спрямовані на погашення боргу перед стягувачем, та які б були спів мірні борговим зобов'язанням.

Згідно з приписами частини 3 статті 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 441, 446 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, Головного територіального управління юстиції м. Києві Савчука Костянтина Петровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) у виконавчому провадженні 50184410 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/12203/14-ц від 01.09.2015 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" боргу в розмірі 2 746 675,12 грн., у праві на виїзд за межі України до виконання майнових зобов'язань, покладеним на нього рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01.09.2015, без вилучення паспортного документу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.