_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7451/18
Провадження № 2/520/5073/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

при секретарі Дідур В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Другий Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, про визнання вартості земельних ділянок такими, що не відповідають ринковій вартості, визнання електронних торгів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить: визнати вартість земельної ділянки № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, яка вказана у звіті про оцінку нерухомого майна від 13 листопада 2017 року у розмірі 466581 грн. 00 коп. такою, що не відповідає ринковій вартості; визнати вартість земельної ділянки № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, яка вказана у звіті про оцінку нерухомого майна від 18 серпня 2017 року у розмірі 456473 грн. 00 коп. такою, що не відповідає ринковій вартості; визнати електронні торги, які були проведені 02 січня 2018 року щодо продажу земельної ділянки № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, недійсними та скасування протоколу проведення торгів за № 308975 від 02 січня 2018 року; визнати електронні торги, які були проведені 30 жовтня 2017 року щодо продажу земельної ділянки № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, недійсними та скасування протоколу проведення торгів за № 294055 від 30 жовтня 2017 року, посилаючись на те, що проведення оцінки майна та торгів проведенні з численними порушеннями.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, до суду надав відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність, оскільки позивачем пропущено строк для оскарження оцінки майна та прилюдних торгів.

Відповідачі ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник третьої особи Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, відзив на позов та пояснення не надали.

Представник третьої особи Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив, пояснення на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що, 18 серпня 2017 року було складено звіт про оцінку нерухомого майна земельної ділянки № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, за яким була вказана ринкова вартість цієї земельної ділянки 456473 грн. 00 коп.

13 листопада 2017 року було складено звіт про оцінку нерухомого майна земельної ділянки № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, за яким була вказана ринкова вартість цієї земельної ділянки 466581 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу № 308975 від 02 січня 2018 року земельна ділянка № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, була продана за 466581 грн. 00 коп. ОСОБА_4

Згідно з протоколом № 294055 від 30 жовтня 2017 року земельна ділянка № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, була продана за 465602 грн. 46 коп. ОСОБА_3

Порядок реалізації арештованого майна передбачено Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 21 квітня 2005 року № 74/5, та Тимчасовим положенням.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частиною 3 ст. 57 цього Закону передбачено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 цього Закону, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб'єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку на платника як сторону договору поширюються

обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону.

Істотними умовами договору на проведення оцінки майна є: зазначення майна, що підлягає оцінці; мета, з якою проводиться оцінка; вид вартості майна, що підлягає визначенню; дата оцінки; строк виконання робіт з оцінки майна; розмір і порядок оплати робіт; права та обов'язки сторін договору; умови забезпечення конфіденційності результатів оцінки, інформації, використаної під час її виконання; відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; порядок вирішення спорів, які можуть виникнути під час проведення оцінки та прийняття замовником її результатів. Законодавством або за згодою сторін договору в ньому можуть бути передбачені інші істотні умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно з ч. 1, 2 цього Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Відповідно до ст. 56 Національного стандарту № 1, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 10 вересня 2003 року за № 1440, Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

За змістом тимчасового положення, прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2). Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4); правила,які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6).

Так, відповідно до абзацу третього пункту 3 розділу VІІ Порядку проведення електронних торгів, організатор зобовязаний не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні у двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч. 1-3, 6 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержаня вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме порядком.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом.

Згідно із ч.2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України, одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів, без доведеності порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, тобто позивача, не може бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

При цьому факт неналежного повідомлення боржника або стягувача про проведення прилюдних торгів лише може бути «правовою підставою» для визнання торгів недійсними, але виключно в сукупності та доведеності в судовому процесі порушення прав позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс14.

Позивачем не доведено неправильності визначення початкової ціни спірної земельних ділянок, які стали обєктом продажу з прилюдних торгів та відсутні докази, які свідчать про порушення процедури проведення торгів.

Позивач також зазначав, що державний виконавець не повідомив його та не надав інформацію про дату, час і місце проведення прилюдних торгів, що обмежило право боржника на звернення до відповідних органів та суду з приводу оскарження таких дій державного виконавця.

Слід зазначити, що під прилюдними торгами розуміється продаж майна, на яке звернуто стягнення і яке підлягає реалізації.

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4038.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-174цс12.

Відповідно до п. 1.2. Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Згідно з п. 3.5. Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить прилюдні торги, не пізніше ніж за 30 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті та не менше ніж на трьох загальнодоступних веб-сайтах на вибір спеціалізованої організації інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Відповідна інформація розміщується на загальнодоступних веб-сайтах на термін не менше, ніж до дати проведення прилюдних торгів. Одночасно ця інформація має бути розміщена не менше ніж у двох друкованих засобах масової інформації, які розповсюджуються за місцезнаходженням майна, що реалізується. Оголошення про проведення прилюдних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту укладення договору про реалізацію майна, а у випадку проведення повторних торгів - не пізніше семи днів з моменту уцінки майна. Спеціалізована організація не пізніше ніж за 15 днів до дня проведення прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів.

Мотивуючи вимоги про проведення прилюдних торгів недійсними, позивач вказував, що не отримував від державного виконавця жодних документів про проведення прилюдних торгів та реалізації нерухомого майна.

Проте в розумінні Тимчасового положення, обовязок повідомлення сторін виконавчого провадження та державного виконавця про проведення прилюдних торгів, також розміщення оголошення про їх проведення для можливих потенційних учасників прилюдних торгів, покладено на спеціалізовану організацію, яка організовує їх проведення.

В даному випадку прилюдні торги проводилися ДП «СЕТАМ».

Однак, будь-яких посилань на невиконання організатором прилюдних торгів процедури їх проведення в тому числі і щодо повідомлення стягувача про їх дату, час і місце проведення, у позовній заяві не навело і будь-яких доказів про те, що таке порушення взагалі мало місце з боку організатора прилюдних торгів позивачем не надано.

Крім того, позивачем не надано належних документальних доказів про порушення державним виконавцем прав наданих законом стягувачу, які є підставою визнання прилюдних торгів та протоколу з проведення цих торгів недійсними та не доведено яким чином проведенням прилюдних торгів і реалізацією арештованого нерухомого майна було порушено права стягувача.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).

Вказана вище правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку).

Пунктом 3.2 Тимчасового положення передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Разом із тим, відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Як вбачається з матеріалів справи, при проведенні прилюдних торгів, передбачений ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» шестимісячний строк дійсності звіту, не сплив і тому звіт був діючим.

При цьому, оцінка вартості спірних земельних ділянок, що здійснені позивачем в квітні 2018 року жодним чином не можуть спростовувати вартість визначену ФОП ОСОБА_5, так як виконана не в рамках виконавчого провадження № 53753332 та ТОВ «Регіональний центр оцінки» ніколи не залучався державним виконавцем в якості субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Відтак, згідно приписів цього закону у стягувана та боржника відсутнє право на власний розсуд вибирати оцінювача у виконавчому провадженні для оцінки майна боржника, в той же час у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, вона може звернутися до суду.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України від 26 червня 2008 року, принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. 2, 4-6, 76-83, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст. 319, 376, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», , -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Другий Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, про визнання вартості земельної ділянки № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, яка вказана у звіті про оцінку нерухомого майна від 13 листопада 2017 року у розмірі 466581 грн. 00 коп. такою, що не відповідає ринковій вартості; визнання вартості земельної ділянки № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, яка вказана у звіті про оцінку нерухомого майна від 18 серпня 2017 року у розмірі 456473 грн. 00 коп. такою, що не відповідає ринковій вартості; визнання електронних торгів, які були проведені 02 січня 2018 року щодо продажу земельної ділянки № 3/7, ОК «СК «Хуторок», Таїровської с/р, Овідіопольського р-ну, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :01:002:1000, недійсними та скасування протоколу проведення торгів за № 308975 від 02 січня 2018 року; визнання електронних торгів, які були проведені 30 жовтня 2017 року щодо продажу земельної ділянки № 13, по вул. Першотравневій, ж/м «Червоний хутір», с. Мізікевича, Таїровська с/р,, Одеської області, площею 0,100 га, кадастровий номер :02:005:0902, недійсними та скасування протоколу проведення торгів за № 294055 від 30 жовтня 2017 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2018 року.

Головуючий Салтан Л. В.