АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4947/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 2604/10933/12

21 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення (ухвали) Дніпровського районного суду м. Києві від 08 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення (ухвали) Дніпровського районного суду м. Києві від 08 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 23 квітня 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами прийняти до розгляду та скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від08 серпня 2014 року та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Також подав клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року, посилаючись на те, що даний строк пропущено з поважних причин.

Зазначив, що при постановленні ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 рокуапелянт не був присутній, а її повний текст отримав поштовим відправленням від суду 19 березня 2018 року.

Маючи намір оскаржити ухвалу суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 03 квітня 2018 року підготував апеляційну скаргу, проте допустив помилку щодо порядку її подання та направив безпосередньо до Апеляційного суд м. Києва. Після отримання листа від суду апеляційної інстанції з роз'ясненням вірного порядку подання скарги апелянт направив її до суду першої інстанції, проте вищезазначена помилка призвела до пропуску п'ятнадцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Наполягаючи на тому, що апелянт скористалася своїм гарантованим правом на апеляційне оскарження, на користь чого свідчать первісне і своєчасне подання скарги, хоч і з порушенням порядку її направлення, просив даний строк поновити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року була постановлена за відсутності апелянта та направлена йому супровідним листом від 28 лютого 2018 року.

Відомостей щодо дати складення повного тексту ухвали матеріали справи не містять, проте вбачається, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали було отримано ОСОБА_2 особисто 19 березня 2018 року, про що в матеріалах справи міститься розписка.

23 квітня 2018 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року.

Також, з наданих апелянтом документів встановлено, що апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції було подано 03 квітня 2018 року до Апеляційного суду міста Києва, а після з'ясування помилки щодо її направлення та повернення матеріалів скарги від апеляційного суду, перенаправлено до суду першої інстанції.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що вперше апеляційну скаргу було подано у передбачений законом строк, вважаю за необхідне поновити представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 127, 354, 356, 359, п. 8, 13 ч. 1 Розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147, п. 3 Розділу XІІ «Перехідні та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року,-

у х в а л и в:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення (ухвали) Дніпровського районного суду м. Києві від 08 серпня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Встановити учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 04 червня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: