"16" березня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харків
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2018р. Справа 642/4027/17 Провадження №2/642/293/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;

За відсутності позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «РАТЮ Інвест»;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треття особа ТОВ «Фінансова компанія «РАТЮ Інвест», про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В мотивуванні позовних вимог позивач вказав, між позивачем та відповідачем-2 (Позичальником) 14.05.2014 року був укладений договір позики (надалі - Договір) за яким позивач передав відповідачеві-2 грошові кошти у розмірі - 83000 доларів США. Одночасно між позивачем (Позикодавець) та відповідачем-1 14.05.2014 року був укладений договір поруки (надалі-Договір Поруки). Відповідно Договору Поруки позивач є Кредитором, відповідач-1 є Поручителем, а відповідач-2 є Боржником. Договором Поруки передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником обов'язку щодо повернення коштів Боржником Кредитору у випадку неповернення Боржником Кредитору коштів у сумі вісімдесят три тисячі доларів США, позичених Кредитором Боржнику за договором, передбаченим ст.2 цього Договору (надалі іменується "основний договір"), за умови неповернення Позичальником Позикодавцю у строк до 01.03.2016 року позичених коштів.

Під основним договором в Договорі Поруки (п. 2.1. Договору Поруки) розуміється Договір позики від "14" травня 2014 р., укладений між Кредитором (в основному договорі іменується "Позикодавець") та Боржником (в основному договорі іменується «Позичальник»

За п. 3.1. Договору Поруки передбачений Договором Поруки обов'язок Поручителя перед Кредитором складає усю суму, яка буде належною до сплати Боржником Кредитору.

У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основним договором, Кредитор має право заявити вимогу до Поручителя про виконання ним зобовязання, визначеного пунктом 1.1. цього Договору, за Боржника (п. 4.1. Договору Поруки).

Поручитель зобовязується виконати своє зобовязання, визначене цим Договором, у повному обсязі (п. 4.2. Договору Поруки).

Умовами договору позики передбачено; За домовленістю Сторін кошти вісімдесят три тисячі доларів США Позичальник одержав в повному обсязі від Позикодавеця до моменту підписання Договору. Позичальник зобовязується у строк до 01.03.2016 року повернути позичені кошти Позикодавцю. Зобовязання Позичальника за цим Договором, зокрема, зобовязання з повернення Позикодавцю коштів у строк до 01.03.2016 року, забезпечуються порукою згідно договору поруки, що укладається між позивачальником як кредитором, та відповідачем-1, як поручителем.

Відтак, як передбачено у п. 2 Договору, позивачем було повністю виконано свій обовязок зі сплати коштів, визначених Договором.

Однак, у строк, визначений Договором, відповідач-2 свої обовязки щодо повернення коштів у строк до 01.03.2016 року не виконано.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України, у відповідності з якою поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов'язання боржником.

У звязку з невиконанням відповідачем-2 свого обовязку, визначеного Договором, зокрема непередання позивачу грошових коштів в розмірі 830000 доларів США у строк до 01.03.2016р. на виконання Договору, позивач має право вимагати у відповідача-2, як основного боржника та відповідача-1, як поручителя, що поручився за повне виконання відповідачем-2 зобовязань за Договором, сплати грошових коштів у розмірі 83 000 доларів США.

83 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 02.07.2016 року (100 доларів США = 2482,1 гривень) становить 2 060 143 грн.

Тому позивач вимагає:

- стягнути солідарно із ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (м.Харків, вул.Бабушкіна, 6.4, кв.9, ідентифікаційний код НОМЕР_3) грошові кошти в сумі 2 060 143 грн. 00 коп.;

- стягнути солідарно із ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (м.Харків, вул.Бабушкіна, 6.4, кв.9, ідентифікаційний код НОМЕР_3) понесені судові витрати.

Відповідачі, заперечень суду не надала.

Позивачка в призначений день продовження судового розгляду до суду не зявилась, надала заяву про призначення підготовчого судового засідання, в якої судом їй було відмовлено.

Вимогами статті 223 ч.1 ЦПК України визначено: Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що справа перебуває у провадженні суду з квітня 2016 року, а також враховуючи, що Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішенням зазначав, що суд повинен захищати не тільки права позивача у судовому процесі, а і права відповідача, який має право на розгляд справи у продовж розумного строку. Крім того, враховуючи, що справа у провадження Ленінського районного суду перебуває понад рік, за який позивач не надав інших доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, всі повістки виклики надіслани позивачу повернулись за закінченням строку зберегання, що свідчить про розпорядження позивачем своїм правом щодо отримання повістки виклику до суду, іншої адреси позивач сду не вказав, на думку суду, такі дії позивача свідчать про вмисне затягування судового розгляду справи та зловживання процесуальним правом позивачки. Отже, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наданих доказів, т.я. підстави які вказують на право позивача та обовязок суду визначені статтею 223 ЦПК України відкласти розгляд справи відсутні.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, судом встановлені наступні факти та обставини:

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає доведеним факт, що між позивачем та відповідачем-2 14.05.2014 року був укладений договір позики за яким позивач передав відповідачеві-2 грошові кошти у розмірі - 83000 доларів США.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з часу передачі грошей.

За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Одночасно між позивачем та відповідачем-1 14.05.2014 року був укладений договір поруки. Договором поруки передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником обов'язку щодо повернення коштів боржником кредитору.

За п. 3.1. Передбачений Договором Поруки обов'язок Поручителя перед Кредитором складає усю суму, яка буде належною до сплати Боржником Кредитору.

У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основним договором, Кредитор має право заявити вимогу до Поручителя про виконання ним зобовязання, визначеного пунктом 1.1. цього Договору, за Боржника (п. 4.1. Договору Поруки).

Поручитель зобовязується виконати своє зобовязання, визначене цим Договором, у повному обсязі (п. 4.2. Договору Поруки).

Умовами договору позики передбачено; За домовленістю Сторін кошти вісімдесят три тисячі доларів США Позичальник одержав в повному обсязі від Позикодавеця до моменту підписання Договору. Позичальник зобовязується у строк до 01.03.2016 року повернути позичені кошти Позикодавцю.

Відтак, як передбачено у п. 2 Договору, позивачем було повністю виконано свій обовязок зі сплати коштів, визначених Договором.

Однак, у строк, визначений Договором, відповідач-2 свої обовязки щодо повернення коштів у строк до 01.03.2016 року не виконано.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За таких обставин суд вважає доведеним факт укладання сторонами договору позики в межах якого у сторін виникли права та обовязкі.

Встановлений термін повернення грошових коштів сплинув, але до цього часу борг не повернуто, отже зобовязання не виконані.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що у зазначений строк відповідач борг не повернула, чим порушив свої договірні зобовязання.

Враховуючи, що 83000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 15.03.2017 року (100 доларів США = 2601.39 гривень, а тому сумма в еквіваленті становить 2159153.70грн.

Отже, встановленими обставинами відповідно до вказаних норм Закону позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 158, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треття особа ТОВ «Фінансова компанія «РАТЮ Інвест», про стягнення коштів, задовольнити частково.

Стягнути, солідарно із ОСОБА_4 НОМЕР_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та ОСОБА_5, НОМЕР_5, (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3, НОМЕР_6, (м.Харків, вул.Бабушкіна, 6.4, кв.9, ідентифікаційний код НОМЕР_3) грошові кошти в сумі 83000 долларів США, що в еквіваленті становить 2159153грн. 70коп.

Стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у суммі 3582грн. 80коп., з кожного.

Заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 19 липня 2016р. продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області або через Ленінський районний суд м.Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв