Постанова

Іменем України

22 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 296/4509/16-ц

провадження № 61-33383св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Моторне (транспортне) страхове бюро України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року в складі колегії суддів: Павицької Т. М., Коломієць О. С., Гансецької І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до національної акціонерної страхової компанії «Оранта» (далі - НАСК «Оранта»), Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про відшкодування майнової шкоди.

Позов мотивовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, його автомобіль зазнав технічні пошкодження, чим було завдано матеріальну шкоду на суму 22 862 грн. Листом НАСК «Оранта» від 28 березня 2016 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просивстягнути з відповідачів 22 862 грн матеріальної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з МТСБУ 22 862 грн на відшкодування матеріальної шкоди. У задоволенні позовних вимог до НАСК «Оранта» відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року рішення місцевого суду змінено, зменшено суму відшкодування матеріальної шкоди з 22 862 грн до 7 589,49 грн. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до НАСК «Оранта», МТСБУ про відшкодування майнової шкоди.

Заява мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року рішення місцевого суду змінено, зменшено суму відшкодування матеріальної шкоди з 22 862 грн до 7 589,49 грн. Апеляційний суд при визначенні розміру матеріальної шкоди керувалася результатами дослідження від 04 листопада 2015 року, проведеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант-АСІСТАНС», відповідно до якого розмір збитку становив 7 589,49 грн. Результатами цього ж висновку керувався експерт при проведенні огляду автомобіля за замовленням МТСБУ.

Проте, заявнику стало відомо, що замість огляду автомобіля експертом ОСОБА_5 проведено повне дослідження 26 вересня 2016 року, в якому визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складників та без податку на додану вартість. Ці обставини існували на час прийняття рішення апеляційним судом, проте не були йому відомі. ОСОБА_4 вважає ці обставини суттєвими для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив скасувати рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року ту ухвалити нове, яким стягнути із МТСБУ 23 665,33 грн матеріальної шкоди, визначеної експертом ОСОБА_5

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року за нововиявленими обставинами по цій цивільній справі відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наведені ОСОБА_4 обставини не можуть бути підставою для перегляду рішення суду, оскільки вони не підтверджують істотні для справи обставини, що не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, а зводяться до незгоди позивача з рішенням суду.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що під час розгляду справи апеляційний суд не врахував нововиявлені обставини, а саме, наявність експертного висновку від 02 грудня 2016 року, який МТСБУ надіслав позивачу лише 22 лютого 2017 року, тому зазначені обставини є нововиявленими у силу пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи.

01 червня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з дотриманням вимог процесуального права, доводи касаційної скарги висновків суду, не спростовують.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 серпня 2016 року стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_4 22 862 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18 січня 2017 року рішення місцевого суду змінено, зменшено суму відшкодування матеріальної шкоди з 22 862 грн до 7 589,49 грн.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК у редакції, чинній на час розгляду справи судом, свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк