Провадження № 22-ц/773/335/18 Категорія: 81 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника боржника - ОСОБА_3,

представника стягувача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2018 року скаргу представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 ни на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області залишено без розгляду з підстав пропуску строку для подання скарги до суду.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, представник боржника подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали із-за порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав, у ній зазначених, представник стягувача - ОСОБА_4 апеляційну скаргу заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, боржник та державний виконавець в судове засідання не з'явились, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника боржника - ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_5 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що боржником без поважних причин пропущений передбачений законом строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Із матеріалів справи убачається, що постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції від 14 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області про солідарне стягнення із ОСОБА_5, ОСОБА_6 та із ОСОБА_5, ОСОБА_7 в користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №47/08-І/02 від 08.04.2008 року в розмірі 178 168 (сто сімдесят вісім тисяч сто шістдесят вісім) дол. США 18 центів основного боргу, 146 351( сто сорок шість тисяч триста п'ятдесят одну) грн. 34 коп. пені та по 564 (п'ятсот шістдесят чотири) грн. 60 коп. судового збору з кожного, а також про звернення стягнення на предмети іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1, житловою площею 51,5 кв.м., загальною площею 94,0 кв.м., та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 площею 0,100 га, кадастровий номер НОМЕР_1, які належать ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а. с. 4). Представник боржника ОСОБА_3 не заперечує, що боржник ОСОБА_5 був повідомлений про відкриття виконавчого провадження.

30 березня 2016 року державним виконавцем прийнято постанову про стягнення боргу із доходів боржника, якою звернуто стягнення на доходи, що належать боржнику ОСОБА_5, та постановлено проводити щомісячне утримання із доходів, що належить до виплати боржнику ОСОБА_5 в загальному розмірі 20% щомісячно, у тому числі 17% погашення боргу в розмірі 4857535,09 грн., 2% на погашення виконавчого збору в розмірі 485753,51 грн. та 2% на погашення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 100 грн. до повного погашення вказаних сум (а.с.5).

14 грудня 2017 року представник боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 подала скаргу на дії державного виконавця, в якій просила суд визнати протиправними дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення боргу із доходів боржника, скасувати постанову державного виконавця та зобов'язати Другий відділ державної виконавчої служби повернути боржнику грошові кошти в сумі 64 810,80 грн.

Сторони виконавчого провадження, як це передбачає стаття 447 ЦПК України, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державної виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до пункту а частини 1, частини 2 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Постанова про стягнення боргу із доходів боржника прийнята державним виконавцем 30 березня 2016 року, а скарга на дії державного виконавця надійшла до Луцького міськрайонного суду лише 28 грудня 2017 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку для звернення зі скаргою до суду.

За положеннями статті 448 ЦПК України скарга на дії державного виконавця подається до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права або свободи.

Представник боржника - ОСОБА_3 в позовній заяві та апеляційній скарзі посилалася на те, що боржнику ОСОБА_5 стало відомо про порушення його права лише 04 грудня 2017 року, тобто коли боржник був ознайомлений із матеріалами виконавчого провадження, а тому, на думку представника боржника, останній не пропустив строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця до суду.

Колегія суддів не приймає до уваги зазначені доводи апеляційної скарги з огляду на наступне.

Постановою державного виконавця про стягнення боргу із доходів боржника від 30 березня 2016 року постановлено, у тому числі, проводити щомісячне утримання із доходів, що належать до виплати боржнику ОСОБА_5

Копія зазначеної постанови направлення для виконання за місцем роботи боржника до ТзОВ «Пакко Холдинг».

Згідно довідки ТзОВ «ПАККО Холдинг» від 12.12.2017 року боржник ОСОБА_5 працює на підприємстві з 10.03.2011 року, станом на 12.12.2017 року займає посаду заступника комерційного директора, на підставі постанови державного виконавця Таранко Д.В. (ВП №48707165) із заробітної плати ОСОБА_5 проводилися стягнення за кредитним договором №47/08-І/02 від 08 квітня 2008 року в користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Утримані кошти перераховувались на рахунок Другого відділу ДВС Луцького МУЮ за вказаними в постанові реквізитами, за період з березня 2016 року по листопад 2017 року сума утриманого боргу складає 57988,62 грн., сума утриманого виконавчого збору за вказаний період складає 6822,18 грн.(а.с.6).

Таким чином, стягнення боргу із доходів боржника проводилося за місцем його роботи, починаючи з березня 2016 року. Скарга представника боржника на дії державного виконавця надійшла до суду 28 грудня 2017 року.

Крім того, як було встановлено судом, подружжя боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_10 22 вересня 2016 року звернулася в Луцький міськрайонний суду Волинської області з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби Луцького головного управління виконавчої служби про зобов'язання не чинити їй перешкод у користуванні спільним майном подружжя - заробітною платою її чоловіка та просила скасувати постанову державного виконавця про стягнення боргу із доходів боржника ОСОБА_5

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що боржник ОСОБА_5 повинен був дізнатися про порушення свого права ще у квітні 2016 року, коли за місцем роботи боржника розпочалося стягнення із заробітної плати боржника на погашення заборгованості за кредитним договором.

З врахуванням того, що боржником без поважних причин пропущений встановлений законом десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця до суду, місцевий суд обґрунтовано залишив скаргу на дії державного виконавця без розгляду, як це передбачає стаття 126 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 126, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_5 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді